P R E D S E D N I Č K E B O J E
Video sam ga milion puta da to radi, ali ne mogu da
ti kažem kako to radi, Henri. Onaj deo sa desnom rukom.
Mogu da ti kažem šta radi s levom rukom.
On je genije s tim. Može da ti stavi tu ruku na lakat,
ili na mišku, kao što sada radi. Osnovni pokret,
zainteresovan je za tebe. Počašćen je što te upoznao.
Ali ako krene i malo višlje, ako ti dodirne rame,
to nije tako prisno. Nasmejaće se s tobom,
podelićete malu tajnu. Ako te ne poznaje,
ali hoće da podeli emocije, stegnuće te obema rukama.
Videćeš kad se rukuje s tobom, Henri.
Guverneru!
Guverneru Stenton, ovo je Henri Barton. -Guverneru...
Sreo sam tvog dedu kad sam bio klinac.
Stopirao sam do Vašingtona da bih ga slušao kako govori.
Bio je veliki čovek. -Hvala, ser. -Kako ste? -Dobro, a vi?
Njemu je drago da se ti pridružuješ, to mi je jasno.
Ja se ne pridružujem, samo se upoznajem s njim.
Ne, ne. Samo polako. -Zašto je on ovde? On je južnjački
guverner koga niko ne poznaje. -Već zvučiš kao organizator
kampanje. -Hauarde, ja nisam... -Šalim se. Šalim se!
Ako kažem da je Stenton ovde, jer brine o pismenosti odraslih,
ti bi rekao da lupetam? -Da. -Hauarde, Henri, ovo je
Mariana Volš, bibliotekarka koja drži ove časove.
Hvala vam, guverneru Volš, guverneru Stenton, izvinite.
Malo sam nervozan, izvinite.
Ako pođete sa mnom, odvešću vas do biblioteke.
Zidovi su prilično loši, ali biblioteka je dosta...
Bolja? -Da, da. Veoma smo ponosni na biblioteku.
Kada ste počeli sa čitalačkim programom? -Pre tri godine.
Imamo vrlo malo novca.
To je jedini čitalački program u Harlemu za koji znam.
Možda ima ostalih, ali ja...
U redu ste? -Da, izvinite. Dobro sam. -Sigurno?
Ja sam Rubi, domaćica. U ovom odeljenju sam dva meseca.
Džek Vašington. Ja sam majstor. -Zdravo, Džek.
Tavana Karter, konobarica. -Drago mi je, Tavana.
Entoni Ramirez, slobodni tesar. -Drago mi je.
Rejmond Domingez, šofer. -Želim vam dobrodošlicu.
Šta? Ja nisam... Ja samo... Šalite se, zar ne? -Da.
Reci guverneru nešto o sebi, Divejn.
Ja sam kuvar za brze narudžbe.
Dok nisam došao ovde, nisam mogao da pročitam ništa.
Divejn je dislektičar. -Samo su me preskakali.
Treći razred, četvrti razred.
Samo sam sedeo pozadi i držao se sam.
Izgledalo je da me niko ne primećuje.
Prošao sam ceo put i završio osnovnu školu.
Poslali su me u školu Ben Frenklin, to je gimnazija.
Mogli su da me pošalju i u zoološki vrt u Bronksu.
Niko nikad nije rekao, "Divejn, ti si nepismen,
šta ćeš sa sobom"? Izvinite.
Bilo kako, dođe matura i dođe moja majka.
Uzela je slobodan dan u perionici gde je radila.
I, tako, svi smo tamo.
Dr. Dalembreti proziva imena sa diploma,
i čita šta je svako od dece uradilo.
Kao, "Šeron Haris, priznanje",
"Tajron Kirbi, Ridžent diploma".
Onda,
dođe i do mog imena.
Rekao je pred svima,
"Divejn Smit, dobijate svedočanstvo,
o prisutnosti"
Mogli ste da čujete žamor. Nekolicina se nasmejala.
Morao sam da se popnem gore i primim je.
Morao sam da stojim gore, umirući,
pokušavajući da nikoga ne pogledam,
pokušavajući da ne izgledam tako glupo.
Mama je u prvom redu. Nosi šešir i torbicu u krilu.
Suze joj liju iza naočara,
kao, kao da je neko umro.
Želim da ti zahvalim Divejn, što si nam to ispričao.
Želim svima da zahvalim, što ste imali pravu hrabrost.
Moj ujka Čarli je bio ratni heroj u II Svetskom ratu.
Bio je na Ivo Džimi, gde su dizali zastavu.
Razneo je 4 japanska mitraljeska gnezda koja su prikucala
njegove drugove. Uradio je to sa jednom bombom,
puškom, bajonetom i golim rukama. Sranje!
Predsednik Truman ga je odlikovao Medaljom časti.
Kada se vratio kući, bila je parada.
Gradski oci su došli do kuće mojih roditelja i rekli,
"Čarli, šta ćeš sada da radiš"? Čarli je rekao da ne zna.
Gradonačelnik je rekao, "Možda bi voleo stipendiju"?
Bankar je rekao da Čarli ne želi da se vraća u školu.
Možda bi voleo upravnički posao u banci.
I vlasnik je rekao, "Ne zamajavaj se sa školom".
Dođi da vodiš moj tim. I znate šta,
Čarli ih je sve odbio. -I šta je uradio? -Ništa.
Samo je ležao na kauču i pušio "Laki".
Nisi mogao da ga skineš sa kauča. -Da li je bio opičen
u glavu od rata? -Ne. Jednostavno, nije znao da čita.
Nije znao da čita, a bilo ga je sramota da prizna.
Imao je hrabrosti da zasluži Medalju časti,
ali nije imao hrabrosti da uradi ono što vi radite ovde.
Nije imao hrabrosti da primi pomoć koja mu je trebala.
Zato, znajte da cenim to što radite, i poštujem to.
Kada ljudi kažu, "Zašto trošiti vreme na opismenjavanje
odraslih, ja im kažem...
Ja im kažem, zato što...
To mi daje priliku da vidim hrabrost.
Želim da vas se zahvalim. Želim svima da zahvalim
što ste mi dozvolili da vas danas ovde posetim.
Hajde da ga izvučemo odavde. -Dopada mu se.
Guverneru Stenton, hvala što ste došli danas.
Neka sam proklet!
Izvinite. -Proverite te cipele.
Radićeš za njega? -Ne, neću. Samo ću da ga upoznam
i popričam s njim. -O čemu? -Pa, recimo, da počnem
da radim za njega. -Kako možeš da napustiš Adama
Larkina i odeš u krevet sa nekim siledžijom?
Ne znaš... -Ništa nije uradio za Crnce u njegovoj državi!
Isto se može reći za Larkina. -Ali on hoće. Mora da sačeka.
On je crni kongresmen. -Ne sviđa mi se Larkin.
Ne znam šta Stenton hoće, ali... -Ja znam.
Koristi unuka vođe pokreta za građanska prava,
crnca u politici, za pridobijanje glasova. -To je otkačeno.
A nemaš smisla za humor? Da, ubaci crnca u tim,
čime će privući glasače. Zato tako mnogo crnaca
vodi ovu zemlju. -Ako te politika uznemirava,
radi za "Crnog advokata". Nikada ih nećemo voleti.
Dodaj mi tu kravatu. -Uzmi sam svoju prokletu kravatu!
Ne, bez kravate, bez odela. Samo "kul" kožna jakna.
Vraćam se za 2 sata. Onda možemo da razgovaramo
o crnom advokatu. OK?
Ne ljuti se. Dobro, ljuti se.
U redu, ali samo za 2 sata. Čekaj me.
O, moj Bože! Moj dečko.
Henri Barton, počastvovan sam. Ja sam Arlen Sporken,
guvernerov savetnik za medije. -Ćao, Henri. -Ćao.
Dijet kafu? -Hvala, ne. -Drago mi je što ste deo tima.
Draga, dodaj mi sendvič. -Samo ako me uštineš
i nazoveš, "Šećeru". -Ja ću. Pobedićemo ovog puta.
Apsolutno. Ali veliko pitanje je Ozio.
Misliš da on ima ekipu da to odradi?
U pitanju su muda. Ne znam ga dovoljno da bih procenio
da li ima muda za ovo. -Velika su, ali staklena.
Hej, Henri. -Guverneru, drago mi je da...
Sećate se gospođe Volš. -Izvinite. -U redu ste, draga?
Hvala vam za... -Hvala vama. -Priliku da razgovaramo o...
Programu? Sjajan program, zar ne misliš tako, Henri?
Da. To je jedan sjajan program.
Hvala... -Reci upravi o čemu smo razgovarali. -Da, hoću.
Odoh ja. Hvala. -Hvala. -Doviđenje. -Ćao.
Ona je u upravi sindikata učitelja.
Ah, učitelj i bibliotekar. -Gospođa te traži.
Zdravo, dušo. Oh, draga, žao mi je. Zaglavili smo se.
Ali imam veliku vest! Napravili smo napredak sa učiteljima.
Večeras? Sigurna si? O, žao mi je, draga.
Čarli, da li smo sreli momka iz komiteta
demokrata u Portsmautu? Dođavola, Čarli.
Da li ste vi ujka Čarli, dobitnik Medalje za hrabrost?
Pa, ja sam ujka Čarli, i šta god još on kaže.
Prestani da mi zvocaš u bubnu opnu, odlazim odmah.
Suzan, ne idi. Suzan, ostani...
Bolje da krenemo.
Gde je avion? -U Teterboru. -Sranje! Čak tamo? OK, idemo.
Arien, vidimo se u Vašingtonu. Dejzi, idi sa Hauardom.
Henri, Mič, Čarli, idemo.
Idemo? Ja sam došao da razgovaramo o...
Razgovaraćemo u avionu. -Ali, imam časove ujutru.
Javi da si bolestan. Deca neće imati ništa protiv.
Mogu li da telefoniram? -Kad stignemo.
A sada, razgovarajmo...
Zdravo, dušo.
Henri Barton, moja supruga, Suzan. -Sreli smo se pre
25 godina kod tvog dede. Trčao si ispod prskalice
u mokrim gaćicama. Bio je veliki čovek. -Hvala.
Džek bi, takođe, mogao da bude veliki čovek, da nije bio
nerazuman i nedisciplinovani seronja. -Zašto je to bitno?
Zato što se samo prvi utisak računa, šupku jedan.
Ovo je Nju Hempšir. Ovi ljudi te ne poznaju.
Ne znaju čak ni tvoju državu. Oni znaju Orlanda Ozia,
guvernera prave države. Ipak su došli da te vide,
a ti se nisi pojavio. Pričala sam sa šefom njihove
demokratske partije o pecanju na muve sat i 45 minuta.
Da li znaš kako je neopisivo dosadno pecanje na muve?
Da li si svestan da sam se obavezala da to radim s njim?
Izvini. -Idem da pecam na muve zbog tebe, seronjo!
Nije smešno. Ne možeš to da mi radiš, Džek.
Radimo ovo tek mesec dana, i ti već zajebeš. -OK.
Jedina šansa koju imamo ovde, je da budemo savršeni.
Jedva zadovoljavajući, ne vrši posao.
Džek, ne možeš da se izvučeš. -Primrouz Lejn.
Život je praznik u Primrouz Lejnu.
Kada šetam Primrouz Lejnom...
S tobom... -Nisi zabavan.
Moram da pronađem telefon. -Kad stignemo u stan.
Draga, bilo je sjajno danas. Čitalački program.
Trebalo je da vidiš ljude. I učiteljica je bila nadahnuta.
Reci mi kako je dobro bilo. Možemo da kopiramo podvig.
Ne možeš da prodaš dobar program bez dobrog učitelja.
Henri, da li je učiteljica bila toliko nadahnuta?
Pa, bila je...
Tipični školski birokrata, čini mi se.
Dobili smo je na šestomesečnu pozajmicu.
Bolje nego hotel. I jeftinije. Možemo da držimo odeću
i stvari. Imamo privatnost. -Ne zanima me privatnost.
Ovde sam da saznam da to ne mogu da uradim nasamo.
Ovo je kao kraj kampanje, a ne kao početak.
Dođavola, Čarli! Nema kabla? Ne možeš da se kandiduješ
za predsednika SAD bez CNN-a. -Imate li bilo kakve torbe?
Ne, nisam očekivao da dođem. -Želite li nešto za jelo? -Da.
Ovo je najgore mesto koje sam ikad video. -Hej, dragi!
Četiri ujutru je. Ovo nije način da se predstaviš
svojim komšijama. Hajde, Henri, napraviću ti čaj.
Pa, idem odavde sutra ujutro. Znam da moramo da štedimo,
ali ne ovoliko. Ne kao gubitnici.
Zašto si napustio Larkina? -Molim? -Zašto si prestao
da radiš za Larkina? Pazi, vruće je. -Hvala.
Samo sam...
Znam da ne možeš da pričaš novom šefu o starom šefu.
Ja još nemam novog šefa.
Larkin se veoma razlikuje od Džeka. Veoma je smiren.
Ni da trepne. Profesionalac.
Ne bih progutala čaj dok ga ne probam.
To je ono pravo čemu te uči iskustvo.
Kako da te ne šutnu. -Da li to ljudi ikad nauče?
Ne najbolji ljudi.
Adam me je mnogo naučio, ali uvek isto. Bez iznenađenja.
Niko nikad nije glasao za nas, jer je to bilo ispravno.
Uvek su tražili Lulu. -Lulu?
Njujorški sleng za veštački zaslađivač.
Svakako, pobedili bi, a onda bili kanalisani u Senatu.
Prihvatili bi njihovu verziju. Onda bi Bela kuća stavila veto,
što ne bi bilo iznenađenje. Onda bi mi proslavili
veliku moralnu pobedu. Iznudili bi veto.
I tako si iskočio?
Da.
Pa, zašto si ovde?
Reci mi. Reci mi.
Četiri je ujutru. Hajde samo reci istinu.
U redu, pa...
Zanimalo me kako je raditi sa nekim ko vodi računa...
Mislim,
uvek je moglo da bude kao što je sada.
Mora da je bilo različito u vreme mog dede.
Bili ste tamo. Imali ste Kenedijeve. Ja nisam.
Nikada nisam čuo Predsednika da kaže, "sudbina",
ili "žrtvovanje", a da ne pomislim, "sranje".
U redu, možda je to bilo sranje i sa Kenedijevima,
ali ljudi su verovali.
Mislim da je to ono što želim. Želim u to da verujem.
Želim da budem deo nečega što je istorija.
Kladim se da je ovo najduži odgovor na pitanje od pet reči,
koji ste ikada dobili. -Ne, nije.
Najduži je bio onaj kada sam postavila pitanje,
"Pecaš li često na mušicu"?
To je dobar odgovor, Henri.
Mi smo deo istorije.
Šta još ima tamo?
Hej, Marč!
Neki momak u vezi prevare sa auto osiguranjem. -Hvala.
Da? -Ja sam. Ne prekidaj ponovo. -Jebi se!
U kafeu sam u Nju Hempširu. Možda ne nađem drugi telefon.
Slušaj. Mislim da bi momak mogao da bude prava stvar.
Toliko je sjajan da bi mogla da radiš za njega.
Ovom kopilanu se sviđaju ti ljudi. Vredan je rizika.
Pomozi mi da ga izvučem. Imamo prikupljanje para
za 20 minuta. Kopile jedno. Čekala sam te celu noć.
Mogu da objasnim...
Uzeo sam ti neke stvari u prodavnici.
Ne mogu da idem u Mamut Fols bez odeće.
Dejzi može nešto da ti spakuje i donese.
Zašto da se sam ne spakujem? -Zato što ideš za Misisipi.
Moramo da pripremimo štab kampanje pre polaska.
Hvala.
Hej! Učinilo mi se da si rekao da požurimo?
Suzan, gđo Stenton, nisam siguran. Mislim, ne znam.
Učešće i rad u predsedničkoj kampanji je novo za mene.
Pa, i za nas je. Tako se pravi istorija.
Tako što radiš stvari prvi put.
Stentona za Predsednika.
Da li si ti...?
Da li je ovo...?
Gde su zvanice iz partije ove države?
Oni su uključeni u kongresnu trku. Samo nas imate.
U redu.
Nabavi adrese svih sponzora od početka kampanje.
Takođe su mi potrebni podaci o glasovima svih kandidata.
Treba da organizujemo tim za brzo reagovanje na kritike.
Kako ćemo to da uradimo, dušo? -Zar ti nisi...?
Zar niko od vas nema neke posebne sposobnosti?
Ja govorim hebrejski.
Sjajno!
Rezultati glasanja.
Dva puta klikni "mišem" na, "Za izbor", Ela Luis.
Sad daj Harisove rezultate. -U redu. -Ne, ne!
Zašto ja ovo ne mogu da naučim?
Ova najava je za brifing kandidata 23-ćeg.
Odštampaj to na 500 plakata. -I onda šta?
Razdeli ih.
Zovi samo ortodoksne i konzervativne sinagoge.
Pričaj samo sa rabinima i počni na hebrejskom.
Otkud to? -Sjajno. Treba to da spakujemo sa...
Izvinite.
Teri! Teri!
Drži samo plakate pred ljudima. Ne siluj ih sa njima. -OK.
Henri?
Kako ide? -Dolazimo i mi.
Još uvek nemamo dovoljno ljudi. -Ali ono što imamo je izbor.
Upoznaj najbriljantnije političke stratege u partiji.
Ovo je Ričard Džemons. Ovo je Henri Barton.
Stvarno sam se divio tvom dedi. -Sjajno.
Pokupiću te za ručak. Možemo da pričamo o stavu.
Drago mi je da sam te video. Pozdravi Vinonu za mene.
Ko? -On misli Dženifer. Svaka devojka na koju Ričard pada
je za njega Vinona Rajder. -Oh, to je...
Psihotično.
Je l* to dobro? -Miriše tako dobro.
Guverneru! -Kako ste?
Kakva je hrana?
Kako si, dušo? -Drago mi je što ste došli.
Vrlo dobro miriše. -Sve smo pripremili. Biće gotovo za minut.
Ima i piletine. -Hej, Vil, kako ide posao? -Zdravo, guverneru.
Hej, Amali, guverner je ovde.
Tvoja magija radi večeras? -Nema joj kraja, guverneru.
Hej, Lo!
Guverner je ovde. Kako je? -Henri Barton.
Drago mi je da smo se upoznali.
Kako si, dušo? -Nikad bolje. -Morala sam da kažem
Džekiju da ne možeš više da nam čuvaš decu,
i nije bio baš srećan. -Tako je.
Kako si, Vile? -Ne baš dobro otkad mi je majka umrla.
Nedostaje mi kao bol. -Treba to sebi da dozvoliš.
Tvoja majka to zaslužuje. Bol će vremenom minuti,
ali daj majci ono što duguješ. -Majke nam uvek nedostaju.
Niko nas ne voli kao one. -Tvoja majka je još uvek
s tobom, Henri? -Ne. Na Beverli Hilsu je s drugim mužem.
Srećan si čovek. -Hvala. -Sledeći put kad sam video
mamu, bila je slepa. Godinu kasnije, izgubila je nogu
od dijabetisa. Mogla je da uradi svašta i da bude bilo šta.
Bog blagoslovio majke. -Moja majka je radila ceo svoj život.
Moja majka je podigla sedmoro dece.
Ako ne uspe, usredsređujemo se na Nju Hempšir,
ako uspe, na jug. -Mogao bi da sačeka do Nju Hempšira.
Zar ne treba da čekamo guvernera za ovo?
Ne. On je u "mama tonu". To će da traje celu noć.
Moja majka je radila ceo svoj život za svoju porodicu,
i nikada ništa nije učinila za sebe! I sada je komadaju.
Odsecaju joj delove. Zašto joj se to događa?
Pogledao sam preko reke Jordan, i šta sam video?
Dolaze po mene da me nose kući.
Znate koja je Ričardova omiljena pesma?
To je najamerikanskija pesma koju mogu da zamislim.
Napisao je guverner Južnjak. Znaš o čemu razmišljam?
Ti si moja svetlost.
Moja jedina svetlost.
Ti me činiš srećnom, kad je nebo sivo.
Nisam znao da je guverner napisao. -NIKAD NEĆEŠ ZNATI...
Molim vas ne oduzimajte mi moju svetlost.
Prošle noći, dragi, dok sam spavala,
držala sam te u zagrljaju,
a kad sam se probudila, dragi, bila sam zbunjena.
Spustila sam glavu i plakala.
Ti si moja svetlost, moja jedina svetlost.
Činiš me srećnom kada je nebo sivo.
Nikada nećeš znati, dragi, koliko te volim...
Imam popis svih zavičajnih organizacija u Nju Hempširu.
Sjajno. Stavi na moj sto. -Ovi rabini mi jedu iz ruke.
Fantastično.
Počeo sam sa 200, ostao mi je samo 1. Znaš kako sam uspeo?
Ne. -Pogledaj. -Nemam reči.
UZMI JEDAN, DRUGI JE BESPLATAN
Mislim da bi moj deda prigrlio guvernera, Džesi.
Čak i ako trčiš. U redu. Ti, takođe, moj prijatelju. U redu.
Hauarde, gde mi je odeća? -Opusti se. Dejzi je zalutala
prema Vašingtonu. Nije riba bez mozga. Radi za Sporkena.
Šta radim ja ovde? Ima li on šansi u paklu?
Nisam anketirao pakao. Da smo radili za momke
koji imaju šanse, ne bi imali Ričarda. -Sranje. Lovi ptičice.
Pođi sa mnom u hotel? Samo ti i ja. -Gužvaš mi originale.
Izvini. Ne znaš šta propuštaš. Posluga dolazi u sobu.
Čekaj. Ne ponižavaj ga. -Ima vibrirajući krevet, kablovsku TV.
Hoćeš da prošetaš zmiju? Kakav pogled! Ne veruješ?
Mala, imam pitona unutra.
Nikad ranije nisam videla nešto tako staro.
Hajde, prijatelju. Parkiraj "Mustanga" pozadi u garažu.
Nije udata. -Jebi se! -Molim? Jebi se ti, seljačko kopile!
Momci, nemojte. -Da li si ikad čuo za Anitu Hil?
Srećan si što je ona stabilna. -Ne bi to ni uradio da nije.
I znaš kad je riba "kul". Kada joj pokažeš karu.
U koju školu ideš? -Šta? -Hočkis, ne? Ti si tvrdoguzi
brucoš, elitista, sa Hočkisa? -Sranje! -Sranje, to je sranje!
Nazvao si me seljakom, što sa ponosom priznajem.
Ti si belac! Samo izgledaš kao crnac, i to ti je najbolji deo.
Služi ti da zaplašiš bledolike, i upražnjavaš ta vudu
sranja na belim devojkama. Ja sam crnji od tebe.
Imam roba u sebi, osećam ga. -Ti si lud. -Henri? -Šta je?
Imaš posetioca. -To nije posetioc. To sam ja.
Gde je, dođavola, moj kofer? -Kod mene.
Ne možeš da dozvoliš da dama nosi kofer.
Henri, drago mi je da imaš garderobu, jer imamo večeru
sa važnom osobom. -S kim? -Sinom guvernera Ozia.
Šta, dođavola, hoće sin guvernera Ozia?
Moguće da istražuje za svog oca.
Možda, ipak, Ozio traži potvrdu mišljenja. -Bože!
To bi bilo nešto. -Misliš?
Ovo mora dobro da se odradi. -Vrlo dobro.
Red Skelton. Toga se sećam.
Da li ti smeta da jedeš svinjetinu rukama?
Ima li neki drugi način? -Ne, na jugu. -Hvala.
Tako. Džek, guverner prati vaše kretanje državom.
Nada se da ćete sledeći put svratiti kad budete prolazili.
Da nas bolje upoznate. -Apsolutno, Džimi.
Ti imaš rokovnik. Kada možemo da se vidimo
sa Džimijevim ocem, guvernerom Oziom.
Smeta li vam da razgovaramo o poslu? -Ne, ne.
Kako bih inače išta naučila?
Sledećeg utorka smo u Albaniju, na putu za Nju Hempšir.
Odgovara li utorak? -Da pogledam.
Utorak. Dozvoli samo da preletim ovo dole.
Utorak je prilično zauzet. Mogu negde da vas ubacim.
Slećemo u 4, onda svraćamo na zabavu sindikata učitelja,
pre večere u "Šeratonu". -Preskočio bih to,
ali primetiće. Ja sam jedini pozvani kandidat.
Znam. Guverner je odbio, jer drži govor na večeri.
Oboje ćete biti u "Šeratonu". Možete da se sastanete
posle zabave, ali pre večere. U njegovom apartmanu.
Odlično.
Videću ga tamo. -Sjajno.
Jebiga, Henri! Jebiga! Nemaš pojma o mom informisanju.
Zbog tebe izgledam kao amater. Jebiga! Kao bosonogi, usrani,
trećerazredni, južnjački nevažni gradski delegat!
Nisi imao pojma da Ozio drži govor na večeri,
i da me sprečiš da se ne izlanem.
Halo, Ričarde.
Ako želite da telefonirate...
Sranje! Kakvu mi to operaciju imamo ovde?
Kako smo ugovorili posetu kad je on glavni govornik?
Dovedite mi Hauarda.
Izbacili ste telefon kroz prozor. -Zaustavi auto.
Nemoj da nas ubiješ! Samo stani! -Telefon je završio
u žbunju. -Završio je na drvetu. Video sam.
Izgledaću kao govno na toj koktel zabavi.
Ja Oziu služim kao zagrevanje, i on to zna.
Nismo ni znali! Rekao sam ti, završio je na drvetu.
Džimi je verovatno rekao ocu da nema zbog čega da brine.
To bi uradio čak i da Henri nije zajebao stvar. Evo telefona.
Završio je u žbunju. -Jebiga. Sranje!
Pa, ne bi ga ni našli da ga nisam bacio.
Halo? Jeste li ovde? -Ne.
Izvini, on nije ovde.
Henri Barton. Mogu li da primim poruku?
O, Bože! Jasno.
Ne, ne, razumeo sam.
Koliko je Dejzi pouzdana? -Sto posto.
Onda samo imamo lošu vest. U sledećem broju "Menhetn"
magazina, Ozio vas uništava u svom intervjuu.
Njegova država je poslednja u svemu.
Nema pojma o obrazovanju.
Bio si u pravu za sastanak.
Ovo je loše. -Uzvrati, Džek. -Ne suviše oštro, da ne bi
izgubio liberale. -Ionako ćeš ih izgubiti. -Ričarde, s nama si?
Uzvrati mu. Izgledaćemo bolje kad odustane.
Ko da odustane? Ozio? Ozio je 24 poena ispred nas.
Tačno. Ako je spreman da nas prizna, onda je najgluplji,
jebeni, Italijan od Nerona, ili neće ni da uđe u trku.
Samo će da sedi i kritikuje. -Nevažno. Neću to da uradim.
Džek? -Suzan, neću sad da budem negativan.
Svaka budala može da nadmaši propalicu.
To je samoodbrana. -Neću to da uradim.
Šejn!
Vrati se.
Vrati se, Šejn.
Kandiduj se za Predsednika.
Kako ide, Henri?
Dobro. -Bila je gužva na međudržavnom putu.
Ja idem da se vidim sa porodicom. Otkaži Hauarda.
Da, u redu.
I, guverneru, vidite, u vezi večere sindikata učitelja...
Znam koliko polažem na tebe.
Znam koliko radiš za mene, i počastvovan sam time.
To je čast za mene. -Da, ali trebalo je da razmislim...
Zaboravi. A sada, izlazi iz te kancelarije i odmori se.
Otvori flašu "Šablija". Šta radiš ovog vikenda, Henri?
Pripremam listu sastanaka.
Misliš li da je moguće da kresneš nešto?
Gospodine? -Ozbiljan sam. Ne trebaš mi previše
napaljen da ne možeš da misliš.
Šta radiš za Dan Zahvalnosti? -Molim?
Tvoja majka je na Beverli Hilsu. Ako si slobodan,
dođi i provedi praznike sa Suzan, Džeki i sa mnom.
Nije baš kao da si sa majkom, ali i mi smo porodica.
Hvala. Da, voleo bih to. -Dobro, dobro.
I razlog zbog koga neću da krenem na Ozia,
je što neću tom kopilanu da dam razlog,
da me napravi kopilanom. U redu? Vidimo se, Henri.
Dobro.
Bože dragi, hvala ti. Primićemo...
U redu, sine. Idemo. -Srećan Dan Zahvalnosti svima!
Ko su svi ovi ljudi, dođavola? -Većinom beskućnici.
Šališ se. -Dolaze svake godine. I to je dobra vest.
Loša vest je, on obično pozove i svoje prijatelje.
Ljude koje skuplja kako bi mogao da ih dovede kad jedri.
Neki od njih su stvarno šljam. -Henri? Dejzi?
Ona je imala isti problem. -Tačno.
Ovo je Lusil Kaufman, stara prijateljica iz Njujorka.
Zdravo! -Marširala sam s tvojim dedom. -Zdravo!
Lusil i ja smo zajedno studirale. Idemo na piće.
Ti si Džekov koordinator? -Da. -Učini nešto s njegovom odećom.
I sa posterima za kampanju. I sa Arlenom Sporkenom.
Ja sam zaglavljena, inače bih se pridružila kampanji.
Henri, upoznaj mog sina Džekija. -Zdravo, Džek.
Ovo je naš porodični lekar, Doktor Boregard. -Henri!
Nađi načina da sa Džekom obrazuješ ove Jenkije.
Možda, kad bi stavili kape. -Ovo je Rendi Kaligan.
Rendiju sam dao prvi posao kao advokatskom pripravniku.
Društvo, malo pažnje. Društvo, vi me znate.
Ja sam majka Džeki Stentona.
Kako bi bilo da zapevamo u horu, "Ti si moja svetlost",
u čast velikih guvernera Juga?
Ti si moja svetlost,
moja jedina svetlost.
Činiš me srećnom kad nebo je sivo...
Zdravo!
Šališ se? Šališ se!
Hej, hej! Čekaj, čekaj.
Ozio je upravo odustao.
To je fantastično. -Da.
Gospodo, dobrodošli na prvu predizbornu debatu
predsedničkih kandidata. Zapamtite da za vaše
odgovore imate jedan minut. Senatore Martin.
Bože, razboleću se od nervoze. -Tri nedelje do preliminarnih.
O zdravstvenoj nezi želim da kažem sledeće.
Iako je najvažnije da svaki Amerikanac bude pokriven,
zdravstvenim osiguranjem, bitno je i da očuvamo,
kao i proširimo mrežu, obezbeđujući sigurnosnost
onima na socijalnoj pomoći. S druge strane...
O, sranje. -Molim? -O, čoveče! -Šta si video?
Ništa. Nikoga. -Propustio si najvećeg šupka našeg vremena.
Ne mogu, a da ne osetim tugu dok slušam senatora Martina.
Sećam se vremena kada je, biti Demokrata,
značilo više nego dati primaocima socijalne
pomoći sigurnosnu mrežu. Značilo je dati im merdevine,
dati im način da se popnu na nivo ravnopravnosti.
Obezbediti im dostojanstvo... -Ako ne kontrolišemo
potrošnju i ne podupremo ekonomiju zemlje, propašće.
Ovo je era nove ekonomije. -Ko podupire ekonomiju?
Tvoji debeloguzi vlasnici obveznica? Baš me zanima.
Ne, ne samo oni, guv. Nilson. I obični ljudi će imati korist.
Bože moj! Laž! -Zašto ovo radi?
Zato što mora da dođe do dobre strane Lorensa Harisa.
Reč je o zdravom razumu. Niži deficit, znači da će
radničke porodice imati manje kreditne rate.
U redu, nije loše, ali začepi.
Sada ideja guvernera Nilsona ima vrednost.
Moramo obezbediti posao onima kojima je potreban.
Džek, izvini. Protiv čega si, ako si uopšte protiv nečega?
Protiv sam, da ne radim ništa dok ljudi pate.
Protiv sam, da odbacim bilo koju ideju, koja bi mogla
da bude korisna, zato što to nije moja ideja.
Senatore, sreli ste ove ljude. Gledali ste ih u oči.
Želite da kažete da ne treba da im pomognemo
zato što ideja nije naša? -PRIKUCAJ GA! -PEČEN JE!
Ono što sam mislio je... -ŠUT U DUPE I PROZIVANJE!
Kako je bilo? -Ti si uzeo. Bio je tvoj.
Guverneru, ja sam Marč Kaningem, "Crni advokat".
Da li ste hapšeni za vreme rata u Vijetnamu? -Ne.
Niste uhapšeni u Čikagu? -Ne, slučajno sam zadržan,
pa pušten. Evidencija je brisana.
Kako ste pušteni? -Shvatili su da je greška.
Hajde. -Bilo je to odavno. Proverite vašu evidenciju.
Hajde. Zakasnićemo.
Henri? -Samo vi idite. Stići ću vas.
Šta radiš ovde? Zašto "Crnog Advokata" zanima Stenton?
Ne njih, mene zanima. Raspitujem se ko je on,
zato što mi prijatelj radi za njega. -Marč, ne radi to.
Zar nisi i ti zainteresovan? Znaš zašto je pušten?
Pozvao je senatora da ga izvadi iz zatvora,
a onda ga je guverner Čikaga brisao iz evidencije.
Pa? -Pa? Nije te briga što je 60-ih manipulisao i muvao
sa guvernerom, istim onim koji je razbio protestante
na Konvenciji demokrata u Čikagu? -Ne, nije me briga.
Stenton nikada nije bio radikalan. On je političar.
Nije mogao biti izabran s tom evidencijom, pa je izbrisao.
Hoćeš da radiš za njega? Čovek hoće da ga izaberu.
Ne, radim za čoveka koji se bori za pravu stvar.
Da doživim izbor republikanca. -Znaš li razliku? Kaži!
Ako biram između čoveka, koji veruje u ono što radi,
i laže da bi bio izabran, i onoga koga nije briga
nizašta, izabraću lažova. -Kako ti je to uradio?
Uradio šta? Ko si ti?
Zašto od njega praviš đavola?
Treba da ga upoznaš. Provedi par dana s nama.
Dušo, nedostaješ mi. Mogli bi da budemo zajedno.
Bože! Mislim da bi me karao za dobar izveštaj o Stentonu.
Imamo problem.
Šta ona ima?
Zašto "Crni Advokat" pokriva Stentona? -Nisu to oni.
To je ona. To je lično.
Nije bitno. Sjebani smo. Ako neka mala, usrana novina,
kao "Crni Advokat", može ovo da iskopa...
Svi će da navale na nas.
Da li si video nekog drugog Predsednika tamo večeras?
To smo mi. To je naša, jebena, igra.
Sada će svaka buva koja je ikad ugrizla ovo dupe poželeti parče.
Znaš kako? Teme će biti, rat, droga, žene, to je ubistveno.
Popričaj s njim o tome. -Ja? Ne! Ti si strateg.
Zadužen si za ljude. -Mogli bi da razgovaramo sa Suzan.
Da li si poludela, jebote? "Izvinite, gđo Stenton,
treba da znamo koga Džek kara, da bi imali kontrolu".
Onda bolje da odustanemo. Svi će ga ujedati.
Ako nećemo da delamo, hajde da radimo za nekoga
koga se ne bojimo da štitimo.
U redu, ugovori sastanak. -S njim ili s njom?
S njim ili s njom! Dođavola, ovo će biti opasno.
Moram da se nađem sa Džekom u Konkordu za jedan sat.
Kakva je kriza?
To je stvar kampanje. Lična stvar.
Oh, molim te. -Suzan je moja dobra prijateljica.
U čemu je kriza?
U šumi si i kenjaš, a divlji vepar se zaleti na tebe.
Da li ćeš da podigneš pantalone i zbrišeš?
Ili ćeš da podigneš pantalone, zgrabiš golubove,
koje si upravo ulovio, i onda probaš da zbrišeš,
sve u isto vreme?
Ili, jednostavno, zaboraviš ptice, podigneš pantalone i zbrišeš,
jer nemaš dovoljno vremena da nišaniš i zakopčaš šlic.
I ako promašiš,
ne bi želeo da umreš s karom koja viri napolje.
Razumeš o čemu govorim? -Mislim da govorim u ime
svih kada kažem, ne. -Pa, mislim,
ako nisi pripremljen za vepra, budeš uhvaćen sa spuštenim
pantalonama i izgubiš ulovljene golubove...
Ono što Ričard kaže je,
ako si uhvaćen u šumi... -Zaboravi metaforu
sa sranjem u šumi. O čemu govorite?
U redu.
Recimo da je taj vepar deo... -Ovo je neverovatno.
Koga vepar predstavlja? Republikance? -Novinare.
Novinare? -Da. Zar ne?
Da. Novinare.
I sada, suočavaš se s tim veprovima,
i iznenada oni kažu stvar kao "marihuana",
"Čikago", možda i neka žena iskoči... -To se neće dogoditi.
Apsolutno neće. -I ja mislim da neće.
Ali,
samo bih hteo to da pretpostavim.
Ako se dogodi,
on neće upasti u klopku kao Hart, jer mi znamo pravila.
Ako se neka riba pojavi, mi samo kažemo, "sranje".
"Sranje" je u redu. -Šta predlažeš da radimo?
Kako da se postavimo? -Da znamo više od njih.
Da budimo spremni. Ako se pojavi priča o Čikagu,
da uzvratimo, odgovarajući istinom. -Nemoguće!
Otkud možemo da znamo kakvo sranje će da smisle?
U tome je problem, Lusil. U tome je jebeni problem.
Treba nam operativac da istražuje. Neko ko može...
Da ispita naše živote? -Da ispita sve.
Sve što bi neko mogao da iskoristi kao optužbu.
Nećemo da igramo tu igru. Mi igramo na narod.
Mi kažemo, "republikanci i mediji žele priču o smeću."
Mi pričamo o vašoj budućnosti. Ne pucamo
u golubove u ovoj kampanji, Ričard, mi ih štitimo.
Kako to misliš?
Golubovi ne predstavljaju narod?
Ne. -Ko su onda golubovi? -Zaboravi golubove.
Henri, slažeš se s ovim? -Da. -OK. Uradićemo tako.
Reći ću Džeku. Uzećemo Libi Holden. -Zaboga!
Ako unajmljujemo nekoga da pretura po smeću,
to mora da bude neko ko nas poznaje,
kome potpuno verujemo. -Da li je izašla iz bolnice?
Da. -I u redu je? -Da. -Ko je ona?
Bila je Džekov šef tima pre 20 godina. Imala je nervni slom.
Iznenada je postala neprisebna u toku pres konferencije.
Išla je u sanatorijum i vraćala se godinama. -Sad je dobro.
Već 18 meseci je kod kuće. Ti i Henri treba da odete
tamo i izvestite je. -Dobro je, da se stabilizovala,
jer stavljaš kampanju u njene ruke. -Da. Znam.
To je dobro.
I onda, jesmo li golubovi? -Lusil, ne ubijaj golubove!
Mislim da smo mi oni što kenjaju u šumi.
Henri.
Ja sam oduševljena, oduševljena! Vratili ste se.
Imam milion poruka za vas.
Izgleda kao vođa grupe. Oslobodiću ga se.
Henri, kako ide? U ime Džeka Stentona zahvaljujem
se na podršci. -Nazivaj ih asistentima, ne sekretarima.
Dženifer, vidi ko se vratio. -Henri!
Šalom. -Radiš petkom, nosiš odelo.
U stvari, obučen sam radno. Zdravo, Henri.
Ovde sam. Ko će sa mnom da razgovara?
Gospođica Holden? Henri Barton.
Ja sam Teri Hiks.
Dženifer.
Zdravo, Lib. -Zdravo, tupko. Naučila si da vodiš računa
šta pričaš? Neću ti dozvoliti da zajebeš i ovu kampanju.
To je bilo pre 20 godina. -Da, bila sam mršavija tada.
Imala sam struk. -Piter Goldsmit. -Ela Luis Hariman.
Gde se to održava? -Šta? -Jebeni sastanak!
Trebaće nam sigurna kuća. Znam jednu.
Mala, lepa bašta sa ružama. Zovi Beki Rejmond, 673-4982.
Reci joj da je to za guvernera. Razumeće. A sad, ekipa.
Ja hoću nju. Onu što izgleda kao Vinona Rajder.
Divna je. Da li je pametna? -O, pametna je.
Hoću je odmah. Počnite. -Reporter "Crnog Advokata"
iskopao je hapšenje u Čikagu. -To ne možemo da sprečimo.
Čemu se mučiti s novinarima? Čikago nije toliko važan.
Zabrinuti smo da bi moglo biti i drugih stvari.
Kao Kašmir MekLeod. -Ko?
Ti pojma nemaš, zar ne? -Suzanina frizerka?
I Džekova paštetica. -Šta? -O, za ime Boga, ponašaj
se u skladu sa godinama. Džek Stenton se zajebava
okolo i ima neprijatelje. -Šta može da nam uradi
Suzanina frizerka? -Da proda priču "Flešu" za $ 150.000,
manje 10% za onog ljigavog advokata iz večernje škole
koji ugovara posao. -Vi znate za to?
Ne, već sam to zamišljala u mentalnoj kućici.
To je sranje. -U snovima, dušo. Ne može da nam naudi.
Ona prodaje priču. Nema dokaza. Neće joj verovati.
To je glupost. Vrh ledenog brega. Džeki je uradio neke
prilično glupe stvari. Gurnuo je malog u špajz te jadnice.
Zaustavimo ih pre nego što oni zaustave nas.
Rasturimo ih i izbrišimo ih.
Od sada, možete me zvati "Razbijač prašine".
Ti znaš, mali, da sam jača od prljavštine. -Verujem ti.
Ponudićemo joj $ 200,00 da ne ode u štampu.
I onda je ubijemo za svaki slučaj. -Važno je da nije
uradio ništa loše. -Treba da se pretvara da je uvređen.
Ne previše. Kandidovao se za Predsednika.
Više kao da je loše, ali ne uzimamo za ozbiljno.
To nije tako strašno kao ono što se dešava običnim
ljudima, kao gubljenje posla. -Gde je svetlo? -Tražim.
Sranja se dešavaju, ali mi smo hladni u oluji govana.
Tako je. -Ili, možda, smo očekivali ovakvo sranje.
Tačno. Uobičajeno novinarsko gađanje govnima.
Ali zašto je to uradio? Zar je mislio da će Kašmir biti
počastvovana i da će ćutati? -Momenat. Mozda nije istina.
Da li bi bilo od značaja? -Bilo bi bolje da nije istina.
Zašto je Hitler bio veran Evi Braun. Da li ga to čini boljim?
Ili Džeferson, Ruzvelt, Kenedi? Ili bilo koji od momaka
koji su se zajebavali okolo?
Ali ne možemo to da pominjemo u intervjuima.
Ne. Naravno da ne.
Danas, potencijalno eksplozivni razvoj događaja za guvernera
Džeka Stentona u trci za predsedničku nominaciju
Demokratske stranke. -Frizerka je imala aferu
sa oženjenim kandidatom. Nepotvrđena priča pojavila
se danas u "Flešu". Stenton je dao izjavu u vezi žene,
Kašmir MekLeod, ali optužbe su direktno pratile otkriće
da je guverner Stenton bio uhapšen 1968. u Čikagu.
Jebene "Vesti očevidaca"! -Ted Kopel želi nekoga od nas za šou.
I "60 minuta", takođe. -Moramo li da pristanemo?
Izneće to neistinito đubre, a mi to da prihvatimo?
Ne možemo to da ignorišemo. Mogu da otpišu Čikago.
To je bilo pre 30 godina, ili Kašmir, plaćena je za priču.
Ali oba, baš jedno za drugim. Narod će se pitati,
da li nam treba radikal koji muva frizerku.
On nije karao Kašmir MekLeod. Ako ne možeš da prihvatiš
tu činjenicu, odlazi odmah!
U redu. Hajde da o ovome temeljno razmislimo.
Ko ima stav o "60 minuta"? -Mislim da ih treba odraditi.
Pristanite na intervjue. Pokažite im da nemamo šta da krijemo.
Što pre, jer do preliminarnih izbora ima svega dve nedelje.
Treba da se ponašamo kao da smo ovo očekivali.
Uobičajene gluposti, medijsko blaćenje. -Tačno.
Sranja se događaju, ali mi smo smireni.
Guverneru? -Henri, čoveče! Sedi i popij kafu. -Ne, OK.
Morate da odspavate malo. -Apsolutno.
Ne brini, upravo sam razgovarao sa Denijem.
Deni Skenlon. Ovo je moj prijatelj, Henri Barton.
Mogu li da te poslužim nečim? Uštipak od jabuke? -Ne, hvala.
Deni radi ovde svake noći, smena od 12h, $5,25 na sat.
Baš sam pričao guverneru, ne smeta mi.
Smetalo bi mi da ne mogu da radim. Uštipak od jabuka?
Ne za mene. -Koja je najbolja koledž utakmica
koju si gledao ove godine, Deni?
"Juta" protiv "San Dijega". -To je bila sjajna utakmica.
Gledao sam. Odlična poziciona igra.
Potrebna ti je dobra poziciona igra.
Uštipak od jabuka? -Ne, upravo sam rekao.
Ja ću uzeti jedan, Deni. Ali samo jedan.
Napraviću svežu kafu. Ako hoćete malo, zovite me.
OK. Hvala, Deni.
Izgledate umorno, guverneru.
Možda je vreme da idete kući. -Ubiće me s tim sranjem.
Ne dozvolite im. -Moja greška.
Nisam držao stvar pod kontrolom.
Još uvek možemo da pobedimo. Pobedićemo.
Sve ovo nije ništa u poređenju sa čime se ljudi bore.
Gube posao, gube dom. Imajte to na umu.
Imajte ljude na umu. -Radi se o njima, zar ne?
Radi se o njima. I o istoriji. -To je istinitije za Suzan,
nego za mene. Uvek se radilo o njima. Kao ovaj momak,
Deni Skenlon. Radi svakog dana od svoje četrnaeste.
Nije imao osiguranje, nije mogao da sredi nogu.
Ne žali se. Nikome nije ništa nažao učinio.
Čezne da učini dobro.
Bože, ako dozvoliš da takav čovek propadne,
ne zaslužuješ da zauzimaš mesto na planeti.
Nećemo dozvoliti da propadne.
Sranje! Sranje!
Sranje, Henri! Sranje! -LIBI? -Da. Pustiće trake?
Ko ima trake? -Kašmir, frizerska kurva, moronu.
Pušta ih sutra na pres konferenciji. Nema vremena
za nepodesnost! Reci Džeku i Suzan da kurva ima trake
i vraćaj se u Mamut Fols.
Henri! -Dobro jutro. -Dušo, moram da idem.
Hoću. Drži se. Novi član plivačkog tima hoće
da razgovara sa tobom. -Hej, Džeki momče. Sjajno! Uspeo si.
To je sjajno. Ponosni smo na tebe.
Ne, to je samo gomila kampanjskog đubreta.
Guverneru, ovo ne može da čeka.
Zvaćemo te večeras. Volim te. Ćao. Šta je to?
Upravo sam razgovarao sa Libi. Ona pominje trake
Kašmir MekLeod i vaše razgovore telefonom.
Namerava da ih sutra pusti na pres konferenciji.
Žao mi je. -Koliko je to loše?
Ne znam. -Da li si joj rekao? Henri, izvini nas. -Svakako.
Ovde je hladno, Sem, ali ovo su prijateljski raspoloženi ljudi.
Podseća me na dom.
Sviđa mi se njena frizura. Umekšava joj lice.
Da, mada bi mogla da bude i duža.
Ako provedeš dan sa nama, videćeš da je ono zašta
se ljudi brinu, budućnost.
Ugojio se. -Džogira, koliko li jede? -Zavisi šta jede?
On je guverner, čega?
Da vidim. Nije Džordžije, nije Floride...
Sem, neću ni da udostojim to smeće.
U vreme kada američki narod ima o mnogo čemu da brine...
Video sam sliku frizerke. Nije loša.
Treba brinuti o radnicima. -Mislim da ovo nije fer.
Ljudi pate, muče se i prolaze kroz sve moguće stvari.
Ono što je važno je, mi smo još uvek ovde.
Ako hoćete da izvučete nauk iz ovoga o Džekovom karakteru,
saslušajte ga. On će istrajati. Radiće u teškim vremenima.
Rasturiće se od posla za američki narod.
"Rasturiće se od posla"? Kako se to izražava?
Treba da je uzme za ruku. -Da, tačno. -Ona je čestita.
Nije im bilo lako. Možda je tada i poševio tu frizerku.
Ćao. -Hvala. -Gledaš li? Sada se završava.
I mi smo gotovi. Hvala svima.
Gotovo je. Kako će izgledati? Zar nije bila fantastična?
Da, sjajna. Ali voleli bi da joj vide malo dužu kosu.
Pazite niz stepenice, ser.
Ćao. -Ćao. Henri! Drago mi je da te vidim. -Jesi li dobro?
Koliko dugo ostaješ u gradu? -Ne dugo.
Nemaš vremena za razgovor? Treba da odemo do Sejlorsa
i gledamo Kašmir sa stručnjakom. Pazi se, draga.
Biću kod kuće za večeru. Uzećemo moj kamionet.
Upoznala si Džeka i Suzan dok si radila za MekGaverna
na Floridi? -Tačno! -Kakvi su?
Sjajni. Zlatni. Zlatni.
Da li su imali nekih ambicija...?
Molim vas, gospodine, molim vas.
Ne puštaj B17.
To je bila naša pesma. To je bila njena pesma.
Pevaj sa mnom, Henri!
Molim vas, gospodine, molim vas.
Ako znaš šta mislim pusti tu pesmu ponovo.
Mornaru!
Drago mi je da te vidim, Libi. Kako je bilo u ludari?
Daju bolje lekove nego u staro vreme. Gde je pivo?
Dobro došli u svet elektronike. -Hvala. -Bruski.
Evo je dolazi.
Snima.
Znam tačno kako je izgledala u gimnaziji.
Ja sam Šerman Presli, advokat gospođice MekLeod.
Želim jedno da razjasnim. Nema pitanja dok trake
ne pustimo. Ovo neće biti inkvizicija.
Da, tačno. Mi dobijamo inkviziciju.
Trake su snimljene na telefonskoj sekretarici.
Ovaj deo je snimljen baš uoči Dana zahvalnosti.
Guverner Džek Stenton me je zaveo.
Imam trake da to dokažem.
Na putu sam do porodice. -Ali rekao si da me voliš.
Rekao si da niko ne može da ti radi ono što ja radim.
Mogla bih da dođem tamo.
Bože, kakva cmizdrava kučka!
Sećaš se kada smo se upoznali u Dalasu.
Uspalim se čim pomislim na tebe. -ZABOGA!
Šta radiš za vikend? -Ništa, sada kad ti odlaziš.
Ostani kod kuće i otvori bocu "Šablija".
Misliš li da je moguće da te kresnem?
Rekla bih da je moguće, ako otkažeš taj put.
Previše sam napaljen da ispravno razmišljam.
Kao što možete da vidite, ove trake su snimljene
na telefonskoj sekretarici gospođice MekLeod...
Ja ću snimiti ostatak ovog sranja. Idemo na posao.
Ubiću ga! Kako je mogao da bude tako glup?
Nešto je tu isečeno. Pustićemo opet.
Na putu sam do porodice. -NAGLI SKOK BAŠ OVDE.
Šta radiš za vikend?
Ovo je izvađeno iz sredine rečenice, ili bi moglo da bude.
Ostani kod kuće i otvori bocu "Šablija".
Misliš li da je moguće da te kresnem?
Prekid u sredini može da bude elektricitet,
ili su nešto prikrili. -Čekaj malo. Čekaj malo, dođavola!
Pusti ponovo.
Misliš li da je moguće da te kresnem?
Ponovo. -Zašto? -Samo ponovi, dođavola!
Misliš li da je moguće da te kresnem?
Sebi. Sebi!
Henri, da nisi pošizio? Dvoje bi bilo previše.
Nejebeno verovatno! Rekao je, "Misliš li da je moguće
da kresneš nešto?" Meni je rekao da me ne želi previše
napaljenog da ne mogu ispravno da razmišljam.
To je bilo baš uoči Dana zahvalnosti.
Pusti od početka. Samo njegove reči. -Sranje.
Idem da obiđem porodicu. -"IDEM DA OBIĐEM PORODICU".
Bila je nezgoda, gužva na međudržavnom putu.
To je porodica koju je išao da vidi. Dalje!
Šta radiš za vikend?
Nagli skok, zar ne? -Da. -Rekao je,
"Šta radiš za vikend, Henri?" Sećam se nazvao me, "Henri".
Sećam se celog razgovora, mnogo mi je značio.
Bože, imamo je. -Ti je imaš. Mi ne. Kako da dokažemo?
Oh, ne, ne! Ne, Libi, oni... Neće se provući sa ovim.
Nemoguće da je svet takav! -Ma nemoj! Zamisli crnog
momka kako ovako govori. Imao si baš privilegovan
taj svoj jebeni život. Ipak, ne obraćaj pažnju na svet.
Neću im dozvoliti da se provuku s ovim!
Pronaći ću Teda Kopela i Lari Kinga ovog vikenda.
Možeš li da ih prisluškuješ na mobilnom?
Moram da iznajmim kombi. -Uradi to. Izabraćemo najbolji.
Idemo, Henri. Moramo da promenimo svet, sada.
Ti šupku! Da, to je skinuto sa mobilnog telefona.
Ali nemoj sad da potegneš to sranje kao da si uvređen.
Nisi postao nevinašce samo zato što je traka falsifikat.
Trebalo je da te kastriramo dok smo imali priliku.
Libi, ti si na mobilnom. -O, sranje!
Da, prokleto sam sigurna. Znam ko je to uradio.
Da, srediću to. U redu, zdravo.
Čekaj! Znaš ko je to uradio? -Da. O, da, stvarno.
Trijumfalan dan, a Rendi? Možda tvoj najbolji oduvek.
Je li to Kašmir na vezi? Daj da je pozdravim. -Ne, nije.
Onda pozdravi Šermana Preslija. Imamo posla.
To nije Šerman Presli, ma ko to bio. -Razgranao si se,
Rendi. Sada i elektronika. -Kako to misliš?
Snimao si privatne razgovore svog prijatelja guvernera.
Šta? Zašto bih ja to radio? Ja sam veliki Stentonov
pristalica. Uvek sam bio. Proslaviće ovu državu!
Ovde sam tek 20 sec., a već si istrošio moje strpljenje.
Hoću potpisano priznanje. -Libi, skloni to, pre nego
što napraviš probleme. -Rendi, ti izmetu ljudski,
priznaj da si namestio Džeku Stentonu, ili si mrtav.
Libi, ti si luda! -Postoje, jebiga, dokazi za to!
Konačno nešto tačno. -Ići ćeš i ti u zatvor!
Ne znam ništa o tome.
Iznenađen je. Nema pojma. Rendi, hoćeš li to da napišeš?
Ne znam na šta mislite. -Dosta!
Znaš šta? Otkinuću ti jaja. -Sranje! -Da, ja sam lezbijka.
Ne pravim mit od muškog polnog organa. -Zaboga!
Ti, mala propalico. Znam da si ti to uradio.
Ti si na platnoj listi "Fleša". A ti, ti glupo govno, glupost
koju je Džek stvarno uradio nije ti bila dovoljna, morao
si to da doteraš. Gospodine, upravo ćeš postati gospođa.
Libi, nemoj! -Možeš da biraš. I to brzo!
Koliko je Libi uopšte luda? Moraš to da uradiš, odmah.
Jedan,
dva... Ovo će biti zabavno.
U redu, u redu, u redu!
Vrlo dobro. Vrlo pametno. A sada,
hoću da budeš pričljiv u ovom pismu.
Opterećen krivicom zbog ljubomore i pohlepe,
ne bi mogao sam sebe da podneseš, ako bi ostavio
Ameriku bez ovog velikog čoveka.
Večeras, jedan saradnik guvernera Džeka Stentona,
pridružio nam se da čujemo traku. Ja nisam čuo traku,
ali moj producent jeste. -Tako je. Želim da joj
zahvalim što nas je pustila da idemo s ovim. Idemo!
Mogu da budem tamo za 15 minuta. -Dolazim ja tamo,
šećeru. -Ne mogu da čekam, moram odmah. OK?
Uspalim se od same pomisli.
Pogledaj Kinga! Vidi mu lice!
Ovo je zvučalo kao ja. -To si i bio ti, Lari.
Tražio si od glavnog konobara u "Cafe Des Artistes"
da ti odmah nađe mesto, jer nisi jeo ceo dan.
Kako ste... -Ovo smo snimili sa tvog mobilnog telefona.
Želim da pročitam pismo čoveka koji je ovo učinio.
"Svim zainteresovanim! Ja sam zaposlen u "Flešu".
Priznajem da sam skinuo naivne izjave guvernera
Stentona sa mobilnog, izmontirao i platio
Kašmir MekLeod da se pretvara da razgovara s njim.
Učinio sam ovo za sopstvenu korist i napredak.
Priznajem sada, jer ne mogu da živim sa strahom,
da ću ostaviti Ameriku bez velikog čoveka".
Potpis, Rendi Kaligan, advokat.
Mislim da medji guverneru Stentonu duguju izvinjenje,
zbog širenja neosnovanog smeća. -ODLIČNO, DEVOJKO!
Trebalo bi da bude teže od ovoga okaljati nevinog čoveka.
Nastavljamo odmah s vašim pozivima.
Kako si dobila moj mobilni?
Henri, dobro odrađeno.
Želim svima da zahvalim što ste bili uz nas kroz sve ovo.
Nemamo mnogo vremena, ali uz vašu pomoć,
i uz Božju milost, učinićemo ono što mora da se učini.
Bilo je prilično gadno, ali još smo ovde.
Znam da bi večeras bilo lako izmamiti osmehe
nekim jeftinim štosovima. I zato ću početi.
Sve je počelo naivno za guvernera Stentona.
Ušetao je jednog dana, i zatražio malo skraćivanje,
i malo duže šiške.
Oni jednostavno ne vode računa o dobrim stvarima.
Ne, to bi upropastilo poentu vica.
Da li neko preživi neko od ovih prežderavanja?
Ako su duže prisutni, možda, ali ovo je prva stvar koju
ljudi čuju o Stentonu, i tako je on istorija.
Jebeni idiote! Prokletstvo!
Preko zemlje slobodnih,
i doma hrabrih...
Hvala, Fil.
Narode, kao šefu Demokratske partije Portsmauta,
zadovoljstvo mi je da vam predstavim,
jednog od najprogresivnijih guvernera sa juga,
i muža najboljeg pecaroša na muve koju sam sreo.
Molim vas za dobrodošlicu guverneru Džeku Stentonu.
Hvala za ljubaznu najavu, Tomi. I hvala za ribu.
Dao mi je velikog, pločastog sa strane,
momka, sa belim stomakom. Izgledao je upravo kao ja.
Stavio ga na roštilj, dodao malo vatre,
nešto kao što ja sada dobijam. Hvala što ste došli večeras.
Znam da teško radite i nemate mnogo vremena za odmor.
Neki od nas imaju više vremena nego što bi želeli.
Tačno, razumem. Odkako se fabrika zatvorila,
koliko vas je našlo posao? Dignite ruke.
Koliko vas radi poslove kojima jedva plaćuju kiriju,
bez obzira koliko sati radili? Razumem.
Moja majka je radila takve poslove posle očeve smrti.
Sećam se da je dolazila kući i da su je kosti bolele.
Znam da je htela da se igra sa mnom i pita me za školu.
Ali, ponekad si previše umoran da bi uradio bilo šta,
osim da se srušiš ispred TV. -To je tačno. -Da, znam.
Ne treba da vam pričam kako je teško pronaći posao,
ili bilo šta drugo o teškim vremenima.
Zato ću uraditi nešto, zaista, nečuveno. Reći ću istinu.
Znam, sad mislite, "Mora biti da je očajan kad je to uradio".
Ali ako ste morali da progutate mnogo sra..., smeća.
Možete da kažete, sranje. Mi smo izopšteni.
Ja, takođe, ako verujete štampi.
U redu, evo istine. Ni jedan političar ne može ponovo
da otvori ovu fabriku, ili vrati lučke poslove,
ili učini vaš sindikat jakim. Ni jedan političar ne može
da učini da bude kako je bilo. Zato što sad živimo u svetu
bez ekonomskih granica. Pritisnete dugme u Njujorku,
i milijarda dolara ode u Tokio. U takvom svetu,
fizički posao ide tamo gde je rad jeftin, a to nije ovde.
Zato, da bi konkurisali, morate da koristite druge mišiće,
one između ušiju. -Izgubio ih je. -Jebeš njih.
Zadobio je mene. -Cela zemlja mora nazad u školu.
Moramo postati pametniji, moramo sticati znanja.
Obećavam! Radiću naporno za vas. Misliću na vas.
Boriću se da obrazovanje postane životno pitanje
ove zemlje, da vam dam podršku da napredujete.
Ali i vi morate da uradite težak posao uzdižući se.
Izdržao sam dosta teških udaraca u ovoj kampanji.
Vi znate šta to znači? To znači, da postoje ljudi,
koji misle da ste vi zainteresovani za to smeće.
U utorak, kada budete išli da date vaš glas, mislite na to.
Mislite za šta ste stvarno zainteresovani.
Tek onda izaberite svog kandidata. -Tako je!
Hvala. Hvala.
Ne verujem da ću podneti ako izgubi.
Ako stvarno izgubi, možda bi mogli da odemo na neko vreme.
Probamo seks van kampanje. Da vidimo hoće li da upali.
Dođavola, Ričarde, zašto si uvek u mojoj sobi? -Urednija je.
Henri, kada se ovo završi, trebali bi da radimo zajedno.
Da otvorimo konsultantsku firmu. Iskoristimo Hočkis.
Vas dvoje, dosta o, "Kada se ovo završi, mi smo profi".
Ti budi profesionalac, ali ja sam emotivno umešan.
Mogu li da spavam ovde? -Ne. -U redu, sranje.
Vidiš, "Profi" zna kako da kaže doviđenja.
Glasanje je još uvek otvoreno u Nju Hempširu.
Haris je ozbiljan čovek i ima da kaže ozbiljne stvari.
Ljudi to uviđaju. Doživećemo danas neka iznenađenja,
ali najveće će biti za Džeka Stentona.
Stenton, kao i Romni, Maski, i Hart pre njega,
zapalio se i onda pregoreo. On sada samo meša pepeo.
Ne mogu da shvate zašto ne odustajemo.
Mislim, zar nam nije jasno da smo gotovi?
Cela industrija političkih eksperata je objasnila
zašto smo mrtvi. Zašto još uvek hodamo?
Preko gornjeg srednjeg zapada...
Na osnovu 15% glasova predviđamo pobedu
Lorensa Harisa u Nju Hempširu.
Dobro, pa šta? To je njegova država. Mora ovde da pobedi.
Guverner Džek Stenton koji još uvek vodi kampanju,
odlučio je da se bori do kraja. U centru Mančestera, napolju,
u ovoj hladnoj i kišnoj noći, trudi se da pridobije glasove
u zadnji čas. Ovo je njegova tehnika od početka,
i mnogi su iznenađeni njenom uspešnošću.
Prema izlaznim rezultatima, ogroman broj glasača rekao
je da je susret sa guvernerom bio za njih odlučujući.
I tako, mi predviđamo da će guverner Džek Stenton
zauzeti drugo mesto, odmah iza Lorensa Harisa.
Slede ih Nilsen i Martin. -PAZI SKOTA!
Ne budite obeshrabreni. Možemo da pobedimo!
Jesi li lud? Zar nisi čuo? Zar niste čuli? Drugi smo.
Živi smo. Mi smo jebeno čudo, čoveče!
Sada imamo šansu, stvarnu šansu. Kad bi samo mogli
da eliminišemo Harisa. -Haris će dobiti Kolorado.
I Floridu, ako ga ne rokneš. -Ja ću dobiti Floridu.
To je jug. -Ali, jevrejska država. Moraćeš da ispališ
srebrni metak u Floridi. -Bez Harisa, možemo da pobedimo.
Ne, pesimizam će nam se vratiti, znam to. -Šta?
Ja ne idem u pesimizam.
Ko će biti Predsednik? Džek Stenton, ili Lorens Haris?
Služio sam svojoj zemlji u Koreji, a moj sin Džef
se borio u Zalivskom ratu. Džek Stenton je izbegao
poziv za Vijetnam i prikrio njegovo antiratno hapšenje.
Verujem u pravo rešenje i istinu. Džek Stenton veruje
u neiskrene odgovore na teška pitanja, o svojoj zemlji i sebi.
Ja sam Lorens Haris. Boriću se u žestokoj borbi.
Neću da pobegnem. To je pitanje karaktera.
Plaćeno od strane Komiteta "Haris za Predsednika".
U redu, ubiću to kopile! -Tako je, Džek!
Iako, mislim da je fini čovek, i slažem se da treba
smanjiti deficit, ne slažem se sa predlogom senatora
Harisa za smanjenje, ili čak zamrzavanje i prilagođavanje
troškova socijalnog osiguranja. Takođe se ne slažem
sa senatorom Harisom oko medicinske nege.
Senator Haris i ja se u još nečem ne slažemo.
U vezi Srednjeg Istoka. Kao član komiteta za spoljne
poslove u Senatu, moj protivnik je često glasao
u vezi bezbednosti i budućnosti Izraela.
Ne! -Slažem se sa mnogim od njegovih glasanja,
ali neka... Važno je stati uz naše prijatelje.
Amerika nema boljeg prijatelja od države Izrael.
Popeli smo se za tri poena, i penjemo se, hvala Bogu.
Susret sa "Koalicijom Duge" mogao bi da... Momenat.
Ko je? -Vilijam MekKolister. -Javiću ti se ponovo.
Za samo pet minuta.
Ne sećate me se g. Barton? -Vili, pečenjara! Uđite.
Šta radite ovde?
Činilo mi se da bi bilo lakše pričati licem u lice
sa bratom, nego s guvernerom, iako je on kao brat.
Doleteo sam ovde, jer je moja ćerka Loreta, trudna.
Kaže da je otac Džek Stenton.
Dobro.
Da li je već sleteo? -Jeste. U toaletu je. -OK.
Da li je sam? -Kako sam? -Nije važno.
Guverneru! -U vođstvu smo. -Dobro, dobro.
Haris je drugi. U stvari, neodlučni nas sve ubijaju.
Vili MekKolister je došao da me vidi sinoć.
Njegova ćerka je trudna i kaže da ste vi tata.
Ko još zna? -On kaže niko. -Šta hoće? -Ne znam.
Jednostavno, ne mogu da predahnem, zar ne?
U redu.
Da li je Vili još uvek tu? -Ne, vratio se jutros.
Ne mogu da idem pre predizbora. Ako ovo izađe,
uništiće nas. Ti i Hauard morate otići u Mamut Fols.
Razgovarajte s njim. Moramo biti sigurni da je on svestan
da je to greška. Oni su dobri ljudi, ali nisu prefinjeni.
Hoću da znaju. -Zašto ste izabrali mene? Što sam crn?
Ne. Zato što te je Vili izabrao.
Ti ne treba da pričaš. Hauard zna šta će da kaže.
Ali ti treba da budeš tamo, jer je on došao kod tebe.
Guverneru, ako ovo radim, treba nešto da znam.
Ja nisam otac tog deteta, Henri.
Nikad se nećeš postideti što si bio deo ove kampanje.
Razumeš? Nećeš nikad morati da nešto progutaš, izbegneš,
ili se zbog nečega izvinjavaš. Potrudiću se da se to ne desi.
Momci?
Hej, gospodine Barton. -Zdravo, Vili.
Hej, guverneru.
Sećaš se Hauarda Fergusona. On radi za guvernera, takođe.
Zdravo. -Dobro jutro. Šta mogu da učinim za vas?
Guverner je veoma zabrinut zbog situacije sa tvojom ćerkom.
On bi voleo da to bude rešeno.
Siguran sam da bi i ti.
On bi želeo da se izvrši test očinstva,
tako da može da se utvrdi ko je otac. -Šta?
To je medicinska procedura koja se izvodi u bolnici.
Igla se zabode u trbuh, fluid se vadi iz materice tvoje ćerke.
Genetski materijal uporede sa guvernerovim,
da bi utvrdili da li je on otac. -Ne razumem.
Normalno, to se radi da bi se utvrdilo zdravlje fetusa.
To je ono što ćeš reći u bolnici.
Hoćeš da budeš siguran da je beba zdrava. -Igla?
To je uobičajena procedura. -Staviće joj iglu u stomak?
Vidite, g. MekKolister, neki ljudi hoće da unište
guvernera Stentona. Ne misli da vi to hoćete,
ali ovo ne sme da dozvoli, kao što ni vi ne možete.
Siguran sam da je Loreta fina osoba, ali ona je dete,
a deca su povodljiva. Ima mnogo priča o guverneru.
Nije rekla ni reč nikome. Rekao sam joj da ne govori.
Ona je dobra devojčica. -Siguran sam da jeste.
Guverner hoće da joj pomogne, a i vama, na ovaj način.
Spreman je da bude veoma široke ruke.
Pomoći će joj da izdržava bebu.
Učiniće to jer veruje da ste mu prijatelj,
ali mi ovo moramo da razrešimo.
Moramo da utvrdimo da on nije otac tog deteta.
Siguran sam da znate,
i shvatate našu situaciju.
Stani sa strane.
Zdravo, narode, ja sam Izi Rozenblat simpatizer Ješa.
Moj gost danas je predsednički kandidat, Kenediju nalik,
guverner Džek Stenton. -Zdravo, Izi. -Zdravo, Džek.
Džek, kada smo ranije razgovarali, rekli ste da
vaša mama voli Las Vegas. Kao ideja za naše slušaoce,
gde odseda? U kom hotelu? -Ona je lojalna "MGM Grandu".
"MGM Grand". Slušajte ljubitelji Vegasa.
Ko je njen omiljeni zabavljač? Vejn Njutn?
Apsolutno. -Apsolutno. Svako voli Vejna Njutna.
Bio je u ovom šou programu. Naravno, pre mnogo godina.
Da zadovoljimo znatiželju naših ljubitelja Vegasa,
kad vaša majka igra "anjc", gde se zaustavlja, na 16?
Pa ona je po malo kockar. Ponekad ide do 17. -Zar?
Izvinite me, guverneru. Kažu mi da imamo na vezi
senatora Harisa. Halo, ovo je stvarno čast. -Hvala.
Guverner Stenton nam upravo priča da njegova mama voli Vegas.
Da li vaša mama ima omiljeno mesto za odmor?
Moja majka je mrtva.
Žao mi je. -Džeka Stentona treba da je sramota
što plaši stare ljude. -Mislite što ide do 17?
Molim? -Ne pratim vas.
On priča ljudima da hoću da im uskratim socijalno.
Lari, to piše u tvojoj knjizi. -Znamo mi zašto si tu!
Igraš prljavu igru. -Izi, mogu li da kažem nešto?
Budite moj gost, ma šta da pričam, vi ste moj gost.
Lari, gledam u tvoju knjigu kampanje, strana 18, stav 3.
"Treba proučiti zamrzavanje troškova socijalnog".
To je jedna od mogućnosti. Želimo da preračunamo kako
su iskaklkulisani. -Socijalni troškovi su sračunati
tako da prate inflaciju. Možda ti se to ne dopada.
Čekaj, nisam to rekao. -Ne, već tvoja knjiga.
Rekao sam da treba proučiti. Ko zna?
Možda možemo da potrošimo više na troškove života.
Senatore Haris, ko je vaš omiljeni komičar? -Molim?
Ja samo iznosim narodu sopstvene stavove.
Ne, ti izvrćeš moje stavove. Zato se ne veruje političarima.
Ne možeš da braniš svoje stavove... -Igraš igre.
Narode, ne možemo da trošimo pare na ovaj način.
Upravo si rekao da bi, možda, potrošio više na troškove života.
To je sad malo konfuzno. -Ne, ne, uh...
Izvinite. A sad slušajte...
Izvinite.
Šta bi? Je l* on to spustio slušalicu? -Da, da. Da.
Pa, recite mi, guverneru, ko je vaš omiljeni komičar?
Telefoni nisu prestajali da zvone. -Bilo je fantastično.
Nismo mogli da verujemo kad je Haris pozvao.
Da li smo mogli? -Sjeban je. Prošli smo u Floridi.
Sigurno. -Čekajte. Uključite CNN. -Tiše!
Saznajemo da je senator Haris je imao dva srčana
udara za vreme radio šoua. Prvi, odmah nakon razgovora
na radiju sa guvernerom Stentonom. -BOŽE!
Sranje! Slušali smo ga dok ga je udarala srčka.
Ostao je u komi. Njegovo stanje je kritično.
Bolnički izvori u Floridi ne daju izjave o senatorovom
stanju u ovom trenutku. Teško je reći kako će ovo
uticati na kampanju.
Glasanje je za dva dana. Šta ćemo da radimo?
Vrati se u Mamut Fols. Dejzi, povuci nepovoljne oglase.
Razumem kako se osećaš, ali... -Vraćamo se u Mamut Fols.
Bio sam tako ponosan, tako jebeno uskogrud. -Nisi znao.
Pobedili bi. Mogao sam da budem blagonaklon.
Žao mi je. Čovek ti daje nepovoljne oglase,
prepadne te u sred radio šoua, nazove te ljigavcem,
i treba da budeš blagonaklon? Nešto sam propustila?
Džeki je u redu? -Dobro je. Nastavi. Ne prekidaj sastanak.
Haris je pametan čovek i u pravu je o toj temi.
Kopile ti je natrljao nos s tim. -I ja sam njemu,
ali tako se ne pobeđuje.
Ne znam šta da radim sada.
Letim večeras nazad, i pravim pobedničku zabavu.
Pokušaj da dobiješ na telefon gospođu Haris ponovo.
Nije odgovorila na moj poziv, ali ne mogu da je krivim.
Šta misliš?
Henri?
Šta je to bilo? U koga ste ti i Hauard zevali?
Ništa. Ni u koga. -Sranje! Ko je bila ta žena sa Suzan?
Ličila je na ženu debelog Vilija.
Zbog čega je ona vredna da se u nju zeva?
Henri, šta se ovde događa? -Ništa.
U redu, u redu.
Kurvin sine! Amniocenteza, ti govnaru!
Suzan, žao mi je. -Kada si nameravao da mi kažeš?
Žao mi je, žao mi je.
Znam da svi želimo senatoru Harisu brz i uspešan oporavak.
Mislim da će stanovnici Floride shvatiti,
ako ja prekinem svaki razgovor o pobedi ili porazu,
i zamolim ih da mi se pridruže u molitvi.
Treba nam savetnik za Njujork, Džek. Norman Ašer je dobar.
Gde je Henri? Dejzi? -Ne znam. Doletela sam s vama.
Bred, cifre za Njujork. -Vi ste na 22%, a Haris na 18% u komi.
Sranje, Henri. -Izvinite. -Kako će se na guvernera
u Njujorku odraziti ova stvar sa Harisom?
Pa, Suzan, da vidimo prvo da li je Haris još uvek u igri.
To baš nije bilo od pomoći. Lusil? -Pa, ako je Haris naš,
a Ozio ne uskoči u igru, rekla bih da dobijamo
zbog izostanka. Bože moj, jadna žena.
Želim da se zahvalim, svima vama,
za vredan izliv naklonosti. Jasno je da moj muž neće
biti u stanju da nastavi predsedničku kampanju.
Fantastično! Mislim, znate šta mislim.
Pozvali smo našeg prijatelja, bivšeg guvernera Floride,
Freda Pikera, da nas podrži i nastavi
sa postavljanjem pitanja, na smislen i častan način.
Nije toliko uznemirena da nas ne bocne. -Ma hajde.
Njen muž, možda, umire, a ona misli da je Džek kriv.
Predajem kampanju guverneru Pikeru.
Izvinite me. Ovo je prilično emotivno vreme.
Guverneru, da li mislite da možete dobiti nominaciju?
Pa, ja nisam u poteri za nominacijom.
Ja sam tu da dovršim ono što je senator Haris započeo.
Da Amerikancima ponudim pošten izbor za svaku temu.
Šta ako dobijete nominaciju? -Prerano je da sada o tome
razgovaramo. Nisam imao vremena da o tome razmislim.
Razmišljao sam koji je najbolji način
da pomognem senatoru Harisu i njegovoj kampanji.
Znam ga kao čoveka od akcije, a ne od priče.
Najbolje delo za mene je da odem i dam pola litre krvi,
jer to je ono što mu sada treba.
Narode, pođite sa mnom i gđom Haris da damo krv,
senator bi to cenio.
Bože, trebalo je da se mi toga setimo.
Sjajan potez, dođavola!
Kako da idemo protiv momka, ako neće da se kandiduje?
Sranje, kandidovaće se. Ali, dok to ne objavi biće
glavni, obasut zlatom. Treba da se strpimo i čekamo da izađe.
Lorens Haris je napravio nekoliko kritičkih spotova.
Njegovi izborni stručnjaci su savetovali i više.
Da li ćete ići u tom pravcu? -Ne. Neću praviti spotove,
ni bilo kakva istraživanja, jer ne plaćam istraživače.
Ne zapošljavam momke da mi kažu šta mislite,
ili kako da vam podiđem. -Pa, šta ćete da radite?
Samo ću da pričam iskreno.
Bože. Ko je ovaj momak? -Ne paniči. U igri je onoliko
koliko je priznao da je. Sada ćemo videti malo
senke na zlatnom imidžu. Mediji daju i uzimaju.
Jebi se!
Guverneru, zašto ste izašli iz politike 1978?
Bilo je dosta razloga, Čarli. Imao sam ličnih problema.
Znam da nije lako pričati o tome. -Ne, nije.
Ali mislim da je to sada deo igre. Zato ću biti iskren.
Suviše sam se upleo u guvernerski posao,
toliko, da sam zanemario porodicu.
Moja žena se zaljubila. Odustao sam, delom,
da bih probao da spasem brak, ali nije uspelo.
Tada sam hteo da budem siguran da moji momci
znaju da ih volim. Ako ih pitate, mislim da će reći
da smo preživeli. Sada su u koledžu.
Kada me gđa Haris zamolila da uradim ovo, bili su oduševljeni.
Mislim da se može reći da ovo radim i za njih.
Pažnje vredno, najbolje što sam ikad video.
Šta da radimo? -Pa, sad paničimo.
Hej, stručnjače za amnio! -Bože, kako ste provalili?
Loreta je ispričala školskoj drugarici. "Karent Afer"
je ponudio MekKolisterovima $250,000, a debeli Vili
ih je najurio iz dvorišta. Sakrila sam ih u drugi okrug.
Mogla bih da ubijem Džeka. -Kaže da nije otac.
Verovatno i nije. Nije ni važno. Sranje proizvodi sranje.
Kašmir je sve učinila mogućim. -Zar nije?
Ja sam dobar konsultant i poznajem Njujork,
ali nisam mađioničar. Glasine o tebi i crnoj devojci...
Reci da sam dao krv da pobijem optužbe i da čekamo rezultat.
Previše odbranaški. -Uporedi zašto je Piker dao krv, a zašto ti.
Slažem se, ali moglo bi biti dobro otići u neki šou
kao "Opra" ili "Heraldo". -Misliš, odbaciti i poslednje
zrno časti i valjati se po smeću. -Zašto kampanja u Njujorku?
Moraš! Ne možeš da preskočiš Njujork. -Ubiće me.
Ne, samo će osećaj biti takav.
Ali preživećeš. Svi nekako preživimo.
Dajte mi samo priliku da vam odgovorim na pitanje.
Volim Njujork.
Seronjo! Seronjo!
Ti si lažnjak. Peder!
Bolesni heteroseksualac.
Ne znam mogu li ovo više da podnesem.
Sutra startujemo u Konektikatu.
Piker govori na zboru tamo. Idemo i mi. -On ne može.
Ima sastanak sa Lubavičer Rebe. -Šta? Ko je to odlučio?
Rebe. Ne možeš da pobediš u Njujorku bez njega.
Slušaj... -Norman poznaje Njujork, on odlučuje.
Suzan je u pravu. Ti idi na zbor. Ja ću održati sastanak.
Nju Hejvn pozdravlja GUVERNERA FREDA PIKERA
i želi mu sve najbolje na predstojećim izborima
Hvala.
Pa, ovo je neodoljivo.
Sada je nervozan. Sada je on glavni.
Nisam ovo očekivao.
Svim momcima koji daju krv pozadi, želim da zahvalim.
Da li bi mi učinili uslugu? Ne vičite tako glasno. Hvala.
Stvarno tako mislim. Želeo bih da se svi malo smire.
Kad kažem "svi", mislim novinari, TV ekipe,
sve moje kolege i svi ljudi koji savetuju moje kolege.
Mislim da treba da spustimo loptu.
Znate,
ovo je neverovatna zemlja, ali ponekad poludimo.
Možda je to deo naše veličine, deo naše slobode.
Ali ako ne pripazimo i ne smirimo se,
sve može da nam izmakne kontroli.
Svet postaje sve više komplikovan.
Političari moraju da vam sve objasne u prostijem obliku,
kako bi njihova jednostavna objašnjenja objavili
u večernjim vestima. Odjednom, umesto da probaju
da objasne, oni odustaju, i počinju da se bacaju
blatom jedni na druge. Sve to da bi vas uzbudili,
da bi gledali kao što gledate sudar kola,
ili rvački meč. To je upravo tako, kao profi rvanje.
Namešteno je i lažno, i ne znači ništa.
To važi i za debate. Mi ne mrzimo naše protivnike.
Često ih i ne poznajemo.
Izgleda da je to jedini način koji znamo da sve vas
držimo napetim. Želim da malo smirim stvari,
i da započnem razgovor,
kakvu zemlju hoćemo da imamo u sledećem veku.
Hoću da guverner Stenton zna da je dobrodošao u ovaj razgovor.
U redu. Ovo je vaš šou. Vi, gospodo, znate pravila.
Nema kolutanja očima, nema prevrtanja po stolici.
Tri "nokdauna" i prekidam takmičenje.
Nadam se da neće izgubiti. Heraldo će da krene na njega,
a Piker je miran. -Neće izgubiti. -Nema šta da izgubi.
Ima li istine, bilo kakve istine, u sramnim
optužbama da ste otac deteta maloletne devojke?
Oh, sranje. -Ne, dobro je što je pokrenuto.
Sada, samo ako se Džek drži kratkih odgovora.
Na nju je uticao publicitet oko slučaja sa lažnim
trakama Kašmir MekLeod. Njena porodica je fina.
To su moji prijatelji. Upravo sam razgovarao sa njenim
ocem i on se izvinjava što mi je izazvao toliko problema.
Mislim da je to sve što želimo da znamo, Džek.
Bože. Piker ga je spasao. Ovo nikad ranije nisam video.
Možda je ovo prvi put. Možda je Piker prava stvar.
Znaš šta je tvoj problem, Hočkise?
Imaš galopirajući I.V. -Misliš na tuberkulozu, zar ne?
Ne, mislim na istinsku verovatnoću. Govoriš i radiš
kao profesionalac, ali iznutra si kao Libi, koja poludi
kad se ispostavi da njen kandidat nije od kamena.
1978. nosila je bedž na kome je pisalo, "Pikerova osoba",
i sunovratila se kad je on izašao iz trke.
Nije ni pokušala da sazna zašto. -Rekao nam je zašto. -Šta?
Hteo je da ostane kod kuće sa klincima?
Radije bi bio tata nego Predsednik? Odmori me malo.
Trka demokratskih kandidata je još uvek neizvesna.
Merenja izvršena nakon pojave dvojice kandidata
u "Heraldo" šou pokazuju da guverner Piker ima
solidnu prednost, ali primećen je i izvanredan rast od
5% za guvernera Stentona.
Jebeni Norman Ašer.
Neko vreme me neće biti. Ne mogu da primam
naređenja od Normana Ašera. Mi smo iz različitih delova džungle.
Stvar je i ovako propala. -Ne mogu da verujem u ovo.
Zašto? Henri, prošao sam kroz ovo sranje sto puta.
Ovaj narod te voli, a onda prestane da te voli.
Da, ali Stenton je različit.
Da, on je različit. On je bio toga vredan.
Pazi na bulju, Hočkis.
Vidimo se sledeći put.
Žao mi je što smo izgubili Dejzi i Ričarda,
ali mi smo profesionalci i ovakve stvari se dešavaju.
Okrenimo se Pikeru. Popričao bih o nečemu
što je Ričard rekao o Pikeru. To hoću da saznam.
Zašto je Piker odustao 1978.?
Sve što sam čula za Pikera, u vreme kandidovanja,
je projekat po imenu, "Klirvoter Estejts",
gde su država i okrug udružili novac za gradnju puta. -I?
Ništa posebno.
Projekat je vodio momak po imenu Edgardo Rejes.
Edgardo Rejes je brat Antonije Rejes... -Bivše Pikerove žene?
Ko je još znao za to? Da li je neko istražio to? -Ne.
Pa, Libi, idemo.
Šta?
Šta? -Pokušavam da odlučim. -Da odlučiš šta?
Da li želim da to radim, ti, glupo govno! Zaštitiću te.
Ja ne radim za protivnika. -U čemu je razlika?
Sva razlika ovog sveta. Sva moralna razlika ovog sveta!
Nisam suviše zainteresovana da srušim Freda Pikera.
Šta ako je on prevarant? -Iskrsnuće. -Kada?
Šta ako dobije nominaciju, i onda iskrsne? Vidi ovo.
Rezultati krvi koje mi je dao Dr. Boregard. -Čestitam.
Sigurna sam da će biti od pomoći. -Ali neće.
Nije važno što moja krv ne odgovara Loretinoj bebi.
Nije važno što ja ne mogu da budem otac.
Bilo bi važno da sam ja otac, jer to je jedino interesantno.
Da li ja treba da prihvatim to i dozvolim Pikeru da ukliza,
zato što si ti bila "Pikerova osoba" sedamdesetih?
Ti misliš nepravda za sve? To je glup razlog.
U redu, ali ovo nije. Piker može biti kriv za prevaru.
Ako je koristio uticaj da pomogne zetu,
ne može da bude Predsednik. Može da bude pravo smeće.
Zaboravi šta misliš ko je bio, saznaj ko on stvarno jeste.
Pakuj se.
Sada smo u iščekivanju, Henri.
Mi smo van glavne struje.
Mi smo u čistilištu.
Mi smo izgubljeni. -Libi, ako ne umukneš, ubiću se.
Mi testiramo naše granice. Mi smo u rovovima.
Sećaš se reči Limbo Roka? Koliko nisko možeš da padneš?
Ima li razloga za sastanak u Neo Bavanalendu, a ne u kancelariji?
Dva razloga, nema uređaja za snimanje, i odavno sam
želela da vidim ovaj hotel.
Da, nadao sam se da ću, u mom poslu, kao guvernerov
zet, biti u prednosti. G. Ispravni nije mi dao nikakav popust.
Odradili smo "Klirvoter" po propisu.
Bila bi to Božja šala da je pao zbog toga.
Fredi nije znao da ste zaposlili njegovu ženu i brata
da bi došli do njega? -Znao? Apsolutno ne.
Hvala, gospodine Rejes. Moj prijatelj i ja smo vrlo,
vrlo zahvalni. -Znao? Šta je on znao?
Bio je napola svestan svo vreme. -Drogiran?
O, Bože. Rekao sam nešto što nisam smeo.
Fredijev tim to ne voli da čuje. -Kako drogiran?
Tu-tu-rutu, zdravo.
Delujete mi razočarano. Niste znali da je bio jebeno
navučen na "koku"? -Čekajte... -Kokain. Voleo je to sranje.
Svi mi to volimo, ali je on jedini kandidat za sveca.
Bojim se da je to malo teško progutati.
Jednostavno se ne uklapa. -Možda ne sada.
Pre 20 godina svako je svašta radio. Zar ne, Libi?
Ali kako se snalazio za drogu? Kako je to prikrivao?
Bio je jedan momak.
Mlad momak, po imenu Lorenco Delgado.
Kubanac više klase, advokat. On i guverner poznavali
su se društveno. To je bilo savršeno u redu.
Šala je u tome da je Delgado upravo izašao iz zatvora,
i živi u kući za bivše zatvorenike u Hajliju.
Sveti Fredi upravo treba da postane Predsednik.
Da, u tome je šala.
Mora da izazivaš mnogo smeha pričajući je na zabavama.
Ja ne pričam o Frediju. Ja pričam sa vama,
jer ste iz njegove kampanje. Jedino...
Ja nisam jedini koji zna za ovo.
Nije nikad smeo da se vrati u igru. Pašće sada.
To je Amerika.
Možeš uložiti na to.
Lorenco Delgado. -Na tremu, pravo tamo. -Hvala.
Lorenco? -Pravo tamo. -Hvala.
Gospodine Delgado, mi smo ovde zbog Fredi Pikera.
Sedite, sedite.
Da li ste vi iz kampanje? Očekivao sam vas.
Recite Frediju da nema čega da se plaši od mene?
Ništa, razumete?
Ovo se desilo posle njega.
Sjebao sam mozak u zatvoru. Nisam imao šta da radim.
A bilo je mnogo momaka koji su provodili vreme
u sali vežbajući.
Volim ovaj trem.
Mogu to uvek da uradim. Zavisi od vremena.
Čudno je.
Moja telesna temperatura je uvek loša.
Previše vruć ili previše hladan. Nikad nije kako treba.
Ponekad mi najmanji povetarac izaziva drhtavicu.
Ne mogu to da sprečim. Ne mogu to da isključim.
Moram s tim da živim.
Pa, jeste li vi Fredijev prijatelj sada?
Znao si da će to biti dobro. Znao si da će biti neodoljivo.
Bilo je svih jebenih stvari. Seks, droga, korupcija.
I ništa od toga, ništa od toga, Henri. Moj čovek je čista
podmitljivost. Sve je to ljudski, strašno i tužno.
I sada ćemo saznati. -Saznati šta?
Upravo smo saznali. -Ne pravi se mutav, Henri!
Ovo je proba. I za nas i za njih. U stvari, i za nas i za njih,
i ponovo za nas. Mislim, mi smo iskopali prljavštinu.
Sada je na njima, Džeku i Suzan, šta će da urade s tim?
Zar nije to ono zbog čega smo oboje ovde?
Posle 25 godina videću kakvi su.
Ne samo hipotetički, ne samo nada. To je to!
Diplomski dan. Oni diplomiraju, ili ja.
Budi pošten. Zar nije to ono što i ti želiš? -Pazi na put!
Zar nije?
Nahranite oči, guverneru. Gospođo, Henri,
transkript naše turneje.
Pa, ovo, ovo je izvanredno!
Kako je mislio da se može provući s tim?
Šta ćemo s tim? -"Tajms", ne "Vol strit Džornal",
autoritativniji je.
Preko nekog posrednika, nepovezanog sa kampanjom.
Ne slažem se. -Kako to misliš?
Mislim da nema ništa upotrebljivo ovde.
Šališ se? -Ne. Ne uklapa se u moje standarde.
Kako to misliš? -Henri i ja mislimo da korišćenje
ovih materijala nije u redu. Imamo moralnih primedbi.
I ja imam istorijsku primedbu. -Ma, hajde.
Zašto ste to iskopali, ako nećete da koristite?
Kao što je Suzan rekla, mogao je da bude govno.
Nije, ali mogao je da bude. Ali, Džeki, skrećemo s teme.
Poenta je da mi ne koristimo ovakve stvari.
Neumorno bih skidala prašinu i čuvala vaše dupe.
Zbog vas bih otkinula kitu Rendi Kaliganu.
Pa, možda i bih. Ali ovo je nešto drugo.
Ovo znači povrediti nekoga. Ovo nije u redu.
Želite da znate zašto ovo nije u redu?
Jer ste mi vi to rekli. Sećate se kada, Džeki?
Da vam osvežim pamćenje.
Zar nisu divni? -Ali pogledaj sebe.
Ti malo govno. Rekla sam ti da sam imala struk.
Ućuti! Nemoj da pokvariš to. Sećaš se kad je ovo bilo?
Ti se ne sećaš, zar ne? -Štab u Majamiju *72.
Ovo je snimljeno upravo posle konvencije.
Nikad neću zaboraviti tu konvenciju.
Libi, za ime Boga, o čemu je reč? -Reč je o Igltonu.
Sećaš se, Džek? Tada sam te znala, koliko? Dva dana?
Čuli smo da je MekGavern izabrao podpredsednika koji
je bio pod šok terapijom.
Pretpostavljala sam da možemo da izgubimo od tog Niksona.
Pre toga, bila sam ubeđena da ćemo pobediti.
Možeš li to da zamisliš, Henri? Bili smo tako, jebeno, mladi.
I ovaj, izvede me napolje. Odemo do bašte nekog
kubanskog restorana. Sećaš se, Džek?
Glava mu je u mojim rukama. Mislim, život ima kraj.
Rekla sam, "oni su to uradili". CIA. Ne mogu da verujem
da Tom Iglton stvarno može da bude lujka.
Mora da su ga odveli i naterali da poludi.
Nemoguće da je MekGavern bio potpuni, jebeni amater.
Rekla sam Džeku. Moramo da imamo iste mogućnosti kao CIA.
Sećaš se, Džek? Moramo da igramo prljavo, takođe.
A ti si rekao, "Ne, naš posao je da to prekinemo.
Naš posao je da sve raščistimo.
Jer, ako je sve čisto, mi pobeđujemo.
Jer, naše ideje su bolje".
Sećaš se toga, Džek? -Bilo je to odavno.
Libi, sama si rekla. Bili smo mladi.
Nismo znali kako svet funkcioniše. Sada znamo.
Ako ne reagujemo na ovu situaciju sa Pikerom,
desiće se dve stvari. Prvo, mi smo mrtvi.
Sve što smo radili, od Majamija pre 25 godina, umire, i to brzo.
Druga stvar koja će se desiti jednog dana, i to uskoro,
kada se zasite Pikerove tišine, neki neustrašivi novinar
će se spotaći o to. Ako ne, Republikanci će mu ukazati
na to sledeće jeseni. Biće to kao sa Igltonom.
Samo, ovog puta, biće naša krivica što smo to dozvolili.
Tvoja krivica, Libi.
Dušo, možda si u pravu. Sve je to možda ispravno.
Ali ne možemo to da uradimo, zato što to nismo mi.
Dozvolićemo da procuri deo toga, ono sa Klirvoterom.
Republikanci to znaju. -I neće saznati ostalo skoro?
Misliš da će Rejes ispričati njegovu priču samo jednom?
Žao mi je, Libi. Tu nema diskusije.
U pravu si, nema. Henri i ja smo odlučili.
Ova stvar umire ovde. -Ja ne mislim tako.
Žao mi je, srce, ali tako je.
Evo zašto.
Znaš šta je ovo? Rezultati Džekove krvi i ujka
Čarlijeve krvi uzimani u toku više godina.
Ovo je izveštaj koji mi je Džek dao, koji dokazuje
da on nije otac Loretinog deteta. I znaš šta, Džek?
To nije tvoja krv. Zar to nije pobuna?
Krv koju je Dr. Boregard uzeo nije tvoja, nego ujka Čarlija.
Poslao si ga da te zameni, jer te Dr. Boregard voli
i hoće da nauči te Jenkije lekciji.
Ali ne voli te dovoljno da zbog tebe izgubi radnu dozvolu.
Kada bude saznao da imam dokaz, prelomiće se.
To neće biti dokaz da si ti otac Loretinog deteta.
U stvari, mislim da nisi. Ali dokazuje da ti misliš
da bi mogao da budeš. To dokazuje da si je karao.
To će uništiti tvoje šanse. -Uradila bi to?
Uništila bi njegovu političku karijeru?
Vidiš, Džek? Nije čak ni čula. Ona čak nije ni uzbuđena
što si karao tvoju 17-god. bejbisiterku. I znaš zašto?
Nikad prevarant ne odlazi u pakao, već prevareni!
Zato još uvek pričaš umilnim glasom da si u svemu ovom
zbog naroda, a Suzan može tim glasom da govori
jedino iz pakla o tvojoj političkoj karijeri.
I sad, koja vrsta sranja je to, Džek?
O, izvini, zaboravila sam. To je isto staro sranje.
Sranje za koje te niko nikad ne proziva.
Zato što si ti tako, jebeno, kompletno, poseban.
Zato što su svi oduvek bili ponosni na tebe.
Ja, takođe. I ja, što je najgore.
Meni je zbog svega toga mnogo lakše.
Mislim, to je apsolutno depresivno.
Zašto sam ovo radila ceo moj patetični, sjebani život?
Pa, evo dogovora. Ako kreneš na Fredi Pikera,
za koga se svi slažemo da je grešan, ali pristojan čovek,
ja krećem na tebe.
Da.
Uništiću ovo selo da bih ga spasila.
Henri.
Sutra ćemo...
Je li to za mene?
Ne, dragi.
Gde smo? -Približavamo se mojoj lepotici pored reke.
Hoćeš da uđeš na kafu? Piće, "dajet kolu"? -Ne, večeras.
Isporuči ovo za mene, hoćeš? Neću to da koristim.
Daješ im rezultat analiza krvi? Puštaš ih?
Zašto da ne? Piker će ionako propasti.
Ne možemo da ga spasemo.
Stvar je u tome da vidimo da li će oni da ga prijave, a hoće.
Nisu se ni ustručavali.
Pa,
to je to.
Pusti ih neka se malo znoje, Libi. Neka se znoje.
O, dušo.
Vidiš li taj mesec?
To sam ja.
Divan je.
Ali, Henri...
To je samo reflektujuće svetlo. Treba mu Sunce.
Stentonovi su moje Sunce.
Proživela sam život izvlačeći svetlost i toplotu iz njih.
Bez njih, ja sam bleda, hladna i bez vazduha za večnost.
Pripazi se, Henri.
Imaš neku atmosferu.
Samo pronađi svoj život, u redu? -U redu.
Idi kući sada.
Pazi kad prelaziš ulicu.
Možeš li da nađeš put do kuće? -O, sigurno.
Odavde? Ima samo dva puta kojim možeš da kreneš odavde.
Ćao, slatkišu. -Laku noć.
Bože, ne, ne!
Ona je moja bliska prijateljica, pustite me da prođem.
Mnogi od nas su odrasli sa Libi Holden.
Ona je bila naš prijatelj, naša starija sestra.
Kinjila nas je, dovodila nas do ludila.
Sećala se svega o nama.
Svega što smo se nadali da postanemo.
Svega što smo želeli od sveta da postane.
Svih obećanja mladosti, Libi se sećala u izvornom obliku.
Pre smrti, napisala mi je poruku. Ona glasi,
"Jebeno si me razočarao.
Saberi se".
Žao mi je što sam je razočarao. Žao mi je što ne mogu
da je pogledam i kažem, da obećam, da ću biti bolji.
Pružila nam je svoju hrabrost i toplinu i svoju ludost.
Imala je neverovatno srce.
Dugo putovanje.
Ne vidim novinare.
Još ne.
Za mnom, guverneru.
Ovo je jedina preostala kopija. Može vam biti od koristi
da znate šta bi neko mogao da pronađe.
Nije trebalo da tragam za tim. Žao mi je.
Jebeni kokain.
Bio sam tako uspešan u svemu. Poslu, politici.
Mogao sam da kontrolišem sve, osim kokaina.
Ali toga nisam bio svestan, zbog kokaina.
To mi je sjebalo brak, ništa drugo.
I,
otišao sam u krevet sa Rencom, jednom ili dvaput.
To je bilo zbog kokaina. Učinio bih bilo šta.
Tako sam i uradio.
Sada viđam stvarno vrlo finu ženu.
Mislim da moram da joj kažem sada.
Paklena cena koju treba platiti, zar ne?
Pa, možda niko ne sazna. -Ti si saznao za dan.
Nikad nisam trebao da kažem gospođi Haris,
ali, mislio sam, trajaće nedelju dana i onda izlazim.
I onda, kada sam uradio tu stvar sa krvlju.
To je bila sjajna politika. -Da, neverovatno, zar ne?
Džek, hvala što si došao ovde. Častan način da...
Pogrešio sam što sam ostao u igri.
Nadao sam se neće udariti prejako kad odustanem.
Moji momci...
Ne želim da znaju za Renca.
Poenta je, zapravo, da ću biti tema za smeh celoj državi.
I moraću to da objasnim mojim momcima, svakako.
Jer, šta god uradio, novinari će saznati sve, zar ne?
Ako misle da će to prodati i jednu novinu, da.
O, Bože moj.
Ako mogu bilo šta da učinim. Bilo šta da popravim.
Još uvek mogu da čujem meki letnji povetarac.
U živoj hrastovoj šumi.
I ti Vilijemsovi momci. Još uvek mi mnogo znače.
Henk i Tenesi.
Mislim da ćemo svi biti ono što nam je suđeno.
Šta onda radite sa dobrim momcima, kao što sam ja?
Volim tu pesmu, stih o Vilijemsovim momcima.
Slika nije kompletna bez Tenesija.
Guverneru, dajem otkaz na rad u kampanji.
Ne prihvatam tvoj otkaz.
Ne osećam se više prijatno sa ovim. -Sa čim? -Ovim.
Ovim načinom rada. -Pričao sam sa Ričardom.
On se vraća u tim. Postavljam ga za šefa,
menadžera kampanje. Vraćam i Dejzi, takođe.
Ne radi se o tome. -O čemu se onda radi?
Libi.
Njen test. Niste ga položili. -Upravo sada sam ga prošao.
Pa, kakvu ocenu dobijam, Henri? -Da nije umrla...
Ja bih provalio fajl i osećao bih se loše zbog toga.
Ali greška je što to nisam uradio. Ono što sam uradio,
uradio sam za Libi. Ali nije u redu.
Da Piker nije odustao, preuzeo bi partiju.
Samo je bilo pitanje kada. -I kako. Ko ga je oborio?
To su dobra pitanja, Henri. To je pitanje,
"Koliko anđela stane na vrh igle". To je teško pitanje.
Misliš da si upravo shvatio to, i ne možeš da podneseš?
Znam te bolje od toga. To je to, Henri.
Ovo je cena koju plaćaš da bi vodio.
Misliš da je Linkoln bio kurva pre nego Predsednik?
Morao je da priča priče i osmehuje se seljački.
Radio je to da bi jednog dana dobio priliku
da stane pred naciju i apeluje na našu bolju narav.
Tu se sranje prekida. O tome se ustvari radi.
Uraditi najviše, i uraditi to na pravi način.
Znaš da ima mnogo igrača u ovoj igri koji ne misle tako.
Prodaće dušu, lagaće narod, podeliće ih,
igraće na njihov strah, ni za šta. Samo za nagradu.
Ne zanima me.
Žao mi je, ali ja ne upoređujem igrače.
Ne sviđa mi se igra.
Hoću da radim za nešto malo, kao registracija glasača.
I posle toga, za koga oni glasaju?
Ko to može da radi bolje od mene? Razmisli.
Ima li nekoga ko može da dobije ove izbore,
a da je spreman da uradi za narod više od mene?
Ko će misliti na ljude o kojima se ja brinem?
O, sranje!
Stigli su tako brzo. -Taj vozač. Znao sam.
U redu, idemo da razgovaramo s njima zajedno. Idemo.
Ne tresi glavom, Henri. Radili smo tako naporno,
zajedno, da bi došli dovde. To je sad pred nama.
Možemo da uradimo neverovatne stvari.
Možemo da promenimo celu zemlju.
Pobediću. I kada pobedim, pravićemo istoriju.
Pogledaj me, i reci da se to neće dogoditi.
Pogledaj me, Henri, i reci da ne želiš da budeš deo toga.
Bože, Henri! Želiš da te molim?
Ne mogu to da uradim bez tebe. Ne ostavljaj me sada.
Još uvek si sa mnom, zar ne? Reci da jesi. Reci.
Hajde, Henri. Ovo je suludo. Moraš da budeš uz mene.
Čestitam.
A sada, ne lomi nam srca.
Mejzel, za g. Predsednika.
Gospodin Predsednik.
K R A J